4 



A. Appellof. 



[No. 2 



symbiose. Nærmere undersøgelser paa dette felt er af betydning 

 for et rigtigt indblik i formernes biologi. 



Med ovennævnte undersøgelser tilsigter jeg desuden at faa en 

 bedre oversigt over det clyb og de ydre forhold, under hvilke de 

 forskjellige arter forekommer. Vistnok foreligger der optegnelser 

 om dette, men, saavidt mig bekjendt, er der ikke for vor littoral- 

 faunas vedkommende foretaget nogen sammenstillen af cle ind- 

 samlecle fakta. 



Sommeren 1891 foretog jeg undersøgelser i Byfjorden fra 

 Askehavn sydover til Florvaag. Fjorden er her et bassin med et 

 temmelig jevnt dyb paa 180 — 200 favne; mod øst hæver bunden 

 sig raskt, saaledes at dybden paa denne side holder sig paa 

 170 — 180 favne endnu i kun 100 favnes afstand fra land. Mod 

 det vestlige land hæver bunden sig derimod langsommere, og her 

 findes ogsaa grunde og banker, som, paa faa undtagelser nær, 

 savnes paa østsiden. Størstedelen af bunden bestaar af ler eller 

 lerblandet sand, og blot i bugterne og paa cle grundere steeler 

 findes haardere bund. Af større banker med haardére buncl kan 

 nævnes Hopfluen, beliggende omtrent ret ud for Hopshavn i omtrent 

 Vs af fjordens bredde, og Eidsvaagsfluen, liggende midt for Eids- 

 vaagsbugten. 



Som nævnt bestaar bunden for den største del af blødt og seigt 

 ler, som kun nærmere land og paa grundere steder opblandes med 

 sand. Den fauna, som lever paa lerbunden, kan imidlertid siges 

 at være fattig paa arter. Antallet af individer er dog, særlig paa 

 visse strækninger, temmelig betydeligt. Jeg har desuden fundet 

 enkelte dele af Byfjorden rigere end andre, uagtet det ikke var 

 muligt at paavise nogen forskjel i hundens beskaffenhed eller 

 dybden. Sandsynligvis spiller strømforholdene, endog for disse 

 forholdsvis store dyb, en ikke uvæsentlig rolle. 



Den interessanteste strækning inden det unclersøgte felt er 

 strøget mellem Askehavn og Strømsnæsholmerne. Her forekommer 

 nemlig paa leret pennatulider i temmelig rigt saavel arts- som 

 indiviclantal. Ved hver skrabning erholdtes flere eksemplarer af 

 Tcophobelemnon; ifølge bestemmelse af min kollega, konservator 

 Grieg, var det kun én art, nemlig Tc. mobii. 1 ) 



x ) I Bergens museum findes desuden et eksemplar af koph. leuckarti fra 

 Bergensfjorden, sandsynligvis fra Byfjorden. 



