16 



James A. Grieg. 



[No. I 



synet med spikler, mens de ganske mangler hos virgularia med 

 undtagelse af i sarkosomaet. 1 ) Hos den sidste slegt optræder poly- 

 perne paa et meget tidligt stadium i bestemt ordnede rækker. mens 

 hos protoptilum anordningen er forholdsvis lidet udpræget, selv paa 

 store, vel udviklede eksemplarer; dette var saalecles tilfældet med 

 et 380 mm. langt eksemplar af protoptilum mohni, som senere 

 nærmere skal omtales. 



Herdman omtaler i en netop udkommen fortegnelse over everte- 

 brater, fundne paa et togt langs Norges vestkyst fra Korsfjorden 

 til Porsangerfjorden sommeren 1891 (Proceed. and Trans. Liverpool 

 Biol. Soc. vol. VI, pag. 70), foruden Jcophobelemnon sp, protoptilum 

 sp. en trichoptilum sp., men beskriver den desværre ikke. Hvis 

 bestemmelsen er korrekt, har vi her en ialfald for Norges fauna ny 

 art for os. Jeg er dog mest tilbøielig til at antage, at den er et 

 ungt eksemplar af funiculina quadrangularis, saa meget mere da 

 unge stadier af denne art kun adskiller sig fra slegten trichoptilum, 

 ved mangel paa zooider. 



Halipteris christii (Danielssen & Koren) Koll. 



Syn. : Virgularia christii Danielssen & Koren. 

 Funiculina christii Herklots. 

 Norticina christii Gray. 

 Halipteris christii Kolliker. 



Denne pennatulide er tågen ved Kjælmø, Sydvaranger (Esmark) r 

 Hammerfest, Lofoten (hvor den ifølge Danielssen og Koren ikke skal 

 være sjelden), 200 fv., Rødbjerget, Trondhjemsfj orden (V. Storm) og 

 Jæderen, 100 fv., hvorfra et ekspl. findes i Riksmuseet i Stockholm. 



Udenfor Norge er arten saavidt vides kun fanden en gang, ved 

 Englands østkyst, Tynemouth (Alder). 



Kophobelemnon stelliferum (Mull.) Herklots. 



Syn. : Pennatula stellifera O. F. Muller. 

 Funiculina stellifera Lamarck. 

 Veretillum stelliferum Cuvier. 

 Umbellularia stellifera Blain ville. 

 Kophobelemnon mulleri Asbjørnsen. 

 Kophobelemnon stelliferum Herklots. 



Kophobelemnon stelliferum forekommer mere eller mindre talrig 

 fra Kristianiafj orden, hvor den først fandtes af O. F. Muller i 1775 



x ) Det maa dog bemærkes, at den paa Challenger-ekspeditionen fundne 

 virgularia bromleyi Koll. danner en undtagelse, thi hos denne art findes kalk- 

 legemer saavel i stilken og raehis som i polypernes tentakler. 



