4 



James A. Grieg. 



[No. 1 



Da 3 die hefte af „ Faun a littoralis" udkom i 1877, forøges an- 

 tallet af norske pennatulider med 7 arter og 2 varieteter, hvoraf 

 flere ogsaa var nye for videnskaben. De af Danielssen og Koren 

 i dette hefte beskrevne arter er nemlig: pennatula aculeata, der tid- 

 ligere af Sars og Kolliker er opført som en varietet af pennatula 

 phosphorea, og varieteten rosea, pennatula distorta, virgularia af finis, 

 dubenia abyssicola og varieteten smaragdina, dubenia elegans, lygo- 

 morpha sarsii og cladiscus gracilis. Forfatterne paaviser clesuden, 

 at Kollikers pennatula phosphorea var. lancifolia bør betragtes som 

 identisk med Linnés pennatula phosphorea. Det maa dog bemær- 

 kes, at der allerede tidligere tindes foreløbige meddelelser om de 

 fleste her nævnte arter dels i ,,Kristiania Videnskabsselskabs 

 Forhandlinger", dels i „Nyt Magazin for Naturvidenska- 

 berne" (se litteraturfortegnelsen). 



Medtager vi Kollikers lophobelemnon leuckartii, der var funden 

 i Bergensfj orden og udenfor Lindesnæs, 1 ) samt varieteterne variegata 

 og angustifolia af pennatula phosphorea, kj ender vi saaledes 15 

 arter og 4 varieteter fra den norske kyst. 



Dette antal kan Danielssen og Koren i 1883 forøge med 

 4 nye arter samt en varietet: gøndul mirabilis, der endog danner 

 en ny sektion af pennatulidernes orden, cladiscus loveni, pennatula 

 distorta var. aculeata, Jwphobelemnon mobii og leptoptilum gracile var.- 

 norvegicum („Nye Alcyonider, Gorgonider og Pennatulider tilhørende 

 Norges Fauna"). 



Den norske Nordhavsekspedition hjembragte fra sine tre togter 

 en rig samling pennatulider, repræsenterende 8 slegter og 13 arter. 

 Af disse bør følgende 9 arter og 1 varietet optages i den norske 

 fauna, da de fandtes dels i vore fjorde, dels under den norske kyst: 

 svava glacialis og varieteten alba, dubenia borealis, lophobelemnon 

 abyssorum, umbellula encrinus, gunneria borealis, protoptilum lofotense, 

 protoptilum mohni, protoptilum carinatum og protoptilum armatum, 

 som alle med undtagelse af umbellula encrinus ogsaa var nye for 

 videnskaben. 



I 1886 blir endvidere vor pennatulidfauna forøget med 2 nye 

 arter, protoptilum tortum og stichoptilum arcticum, saa at der nu 

 forekommer 30 arter og 7 varieteter, repræsenterende 16 slegter: 



1 ) Den Jwphobelemnon, der forekommer paa denne lokalitet, er ikke k„ 

 leuckartii, men k. mobii, som af Danielssen & Koren paavist. 



