Meddelelser om bergenske Guldsmede. 



5 



Sted det foregaaende Aar. maa Lauget være bleven konstitueret 

 1566—67. 



Det er ikke min Hensigt lier at gjøre Rede for li eie det fore- 

 fmidne Materiale, da jeg nemlig agter at lade nærværende Med- 

 delelser efterfølge af en Fremstilling af Guldsmedelaugets Historie. 

 Af Hensyn til den Plads, som Museets Aarbog kan yde, har jeg 

 maattet dele mit Arbejde i to Afsnit. Jeg tinder Grand til at 

 offentliggjøre efterstaaende Meddelelser først, dels fordi de vil yde 

 et oversigtligt Materiale for den kommende Fremstilling, dels fordi 

 de vil give alle dem. der maatte paatræffe bergenske Guldsmed- 

 mærker og interesserer sig for deres Tydning, fornøden Oplysning, 

 idet jeg tillige nærer Haab om. at udenbys Museumsfunktionærer 

 og Samlere vil velvillig give mig Meddelelse om bergenske Guld- 

 og Sølvarbejder samt disses Mærker. om saadanne Gjenstande 

 maatte være eller komme i deres Besiddelse. Naar et tilstrækkeligt 

 Materiale foreligger, liaaber jeg at kunne meddele i Aarbogen Gjen- 

 givelser af Mestermærker samt By- og Guardejnmærker fra Bergen. 



Hvad specielt de etterfølgende Meddelelser om de enkelte Guld- 

 smede angaar, er disse saa udtømmende som de foreliggende Kilder 

 har tilstedet det. Foruden Angivelse af Læreaar, Læremestre, 

 Borgerskabserhvervelse m. v., har jeg, hvor Stoffet frembød sig, 

 medtaget saadanne Oplysninger, der enten giver et Bidrag til Tidens 

 aimindelige Karakteristik eller ogsaa kaster Lys over Laugsforholdene 

 i Særdeleshed samt Guldsmedenes økonomiske og sociale Yilkaar. 

 Saadanne Oplysninger paatræffes selvfølgelig kun i specielle Tilfælde, 

 hvor vedkommende Mester paa en eller anden Maade er kommen 

 til at indtage en Særstilling, hvorved Lauget har fundet Anledning 

 til at beskjæftige sig med vedkommendes Forhold udenfor de regel- 

 rette og sig stedse gjentagende Laugshandlinger. Derfor falder disse 

 Meddelelser spredt og ujævnt og gjælder ikke sjelden Amtsbrødre, 

 der vel neppe har hørt til Laugets bedste Elementer. Her gjælder 

 det gamle Ord, at den, der skikker sig vel, omtales mindst. — 

 Bemærkes bør det ogsaa, at Protokoltilførslerne fra 1567 og lige 

 til 1725 ofte er yderst fragmentariske, ja de er endog ikke ført 

 fortløbende, men kastet hulter til bulter omkring i Bogen, saaledes 

 at Indførsler, der staar i nøje Sammenhæng med hinanden, ofte 

 maa søges paa vidt forskjellige Steeler, hvilket i Forbindelse med 

 den rent vilkaarlige Maacle, hvorpaa et og samme Navn gjengives 

 til forskjellige Tider (ofte kun Fornavnene) har nødvendiggjort en 



