1892.] 



t 



Fortegnelse over indkomne oldsager i 1892. 



23 



58. Pilespids af blaagraa flint, smukt og omhyggelig tilhuggen af 

 en flække, smal 7 med dyb udhuling nedentil. L. 3,9 cm. Fra 

 uvist sted paa Jæderen. (4901.) 



59. Fibula af bronse, „yngre romersk" form, smal og spinkel, 

 med lang naaleskede, kort tverstang med spiral og buen ud- 

 skydende i en kort spids ovenfor tverstangen. L. 6 cm. F. 

 paa Reime, Nærbø s., Haa pg.. Jæderen. (4902.) 



60. Stenøkse med skafthul, meget stor og tung, femsidet gjennem- 

 skj æring, idet den øvre side er tydelig rygget, sleben over 

 det hele, banen ujevnt afrundet. L. 22,5, største bredde 8,2, 

 største tykkelse 6 cm. Skal være f. paa Øvre Tastad, Het- 

 land s. og pg., Jæderen. (4903.) 



61. StenøJcse uden skafthul, lang og smal, simpelt tilhuggen og kun 

 ubetydeligt sleben oventil, den korte eg derimod omhyggelig 

 sleben. Jfr. NO. 4 og Bidrag til Jcanned. om Bohusldns forn- 

 minnen, II 383. L. 16,3, største bredde 4 cm. Fra uvist 

 sted paa Jæderen. (4904.) 



62. Liclen dolk, godt arbeidet af smuk, mørk flint, udslidt og op- 

 skjærpet, men alligevel godt proportioneret (eller miniatyr- 

 dolk? — det tosidede haandtag med udvidelse nedentil har vist- 

 nok aldrig været længere). L. 10,5, hvoraf haandtaget 5 cm. 

 F. i Bore s., Klep pg., Jæderen. (4905.) 



63. Flintaffald, flækker, shrabere, hjerner etc. fra Holeheien, Bore 

 s., Klep pg., Jæderen, indsamlet af Gustafson. (4906.) 



64. Flintaffald, flækker, kjærner etc. fra Figja-elvens N. bred fra 

 Bore kirke og bortimod Sæle, Bore s., Klep, Jæderen, ind- 

 samlet af Gustafson. (4907.) 



65. a) Liden smukt arbeidet pilespids af mørk flint, sterkt ud- 



hulet i den nedre kant, spidsen og den ene modhage mang- 

 ler, 1. nu 2,4 cm. 

 b) Liden pilespids af haard, staalgraa stenart med udhuling 

 nedentil, begge ender beskadigede, 1. nu 2 cm. Begge f. 

 af Gustafson paa Holeheien i Bore. (4908.) 



66. Overdelen af et hængesmykke af blaagraa lerskifer, bestaaende 

 af en tynd skive, lidt tykkere paa midten, bred og ret af- 

 skaaret oventil, sterkt afsmalnende nedad, hvor endestykket 

 mangler. Gjennemboret fra overkantens midte med et hul, 

 der forgrener sig og udløber i de smale kanter. Borings- 

 maaden og fundstedet taler begge for at henføre dette stykke 

 til stenalderen, hvilket yderligere bestyrkes af ligheden med 



