42 



D. C. Danielssen. 



anstalt, der rangerer med de bedste samlinger i Europa og har 

 et anseet navn ogsaa udenfor grænserne af denne verdensdel. 



Tar man saa i betragtning, at Danielssen paa alle disse mange 

 felter arbeidede med usædvanlig iver og ildfuldhed, saa skulde man 

 tro, at den mand, som kunde præstere et saa stort arbeide, ialfald 

 maatte være en meget kraftig mand. Det var han ogsaa hvad 

 aandelig arbeidsevne angik, men i legemlig henseende var han lige 

 det modsatte. Danielssen var liden af vekst, mager og spæd. I 

 sin ungdom havde han, foruden hofteledsbetændelse, havt tuber- 

 kulose, som han dog overvandt, og gjentagne hæmoptyser; men om 

 legemet saaledes nærmest maatte kaldes svagt, saa var energien og 

 arbeidslysten desto sterkere. Danielssen arbeidede i sine kraftige 

 aar med stor lethed og udmærkede sig særlig ved en udpræget 

 intuitiv, „ofte digterisk divinatorisk evne", som en biograf har 

 sagt, baade som læge, i sin store praksis, og i sin videnskab. 

 Denne evne kunde stundom bringe ham til at gjøre meget dristige 

 slutninger, men blev, især i de yngre aar, al tid holdt godt i tømme 

 af en veludviklet kritisk sans. I de senere aar kan det derimod 

 nok være, at den raske slutningsevne var sterkere end kritiken og 

 derfor spillede ham endel puds. 



I sin offentlige virksomhed og i arbeidet for sine formaal, var 

 det Danielssens store evne, at han kunde se stort paa en sag, 

 uden at fortabe sig i detaljer, og at han formaaede at se ud over 

 nærliggende vanskeligheder, der ofte svækkede andres mod, og 

 arbeide ivrig og paagaaencle hen imod maal, som for andre laa 

 altfor fjernt til at synes opnaaelige. Og naar han saa forfulgte et 

 saadant maal, da var han paafærde paa alle kanter foråt fremme 

 sin hensigt, med opfindsomhed i niidlerne og — det tør ogsaa 

 siges — ikke altfor stor hensyntagen til nogen kant i benyttelsen 

 af dem. 



I sine mange egenskaber af deltager i det offentlige liv maatte 

 Danielssen selvfølgelig ofte optræde som taler — i storting, i repræ- 

 sentantskab, ved ind vi eiser og afsløringer, ved fester og ved utallige 

 andre leiligheder. Den rige øvelse havde ogsaa gjort ham til en god 

 taler, og ud^nat han havde nogen særlig fremtrædencle begavelse i 

 denne retning, var der dog, naar det gjaldt saglige spørgsmaal, som 

 han interesserede sig for, en varm overbevisningens kraft over 

 hans foredrag, der var vel skikket til at faa tilhørerne med, og 

 som selv i de senere aar, da kommunestyret var hans væsentligste 



