54 



D. C. Danielssen. 



bringer overlægen dette sidste farvel — med dyb sorg, fordi vort samarbeide 

 efter naturens orden nu maatte være slut — men ogsaa med varm og bjertelig 

 tak for alt, hvad han har været for os i de aar, vi fik arbeide sammen." 



Smukt og stemningsfuldt talte dernæst Amtmand Worsøe 

 med overbringelse af egeløvskrans fra de spedalske stiftelser: 



„I dybeste ærbødighed og i følelse af min egen lidenhed ligeoverfor den 

 store mand, der nu er rykket bort fra os, fremtræder jeg her som repræsentant 

 for de hospitaler, til hvilke hans virksomhed og hele liv i første rang var viet. 

 Fra hospitalernes funktionærer og fra samtlige deres lemmer bringer jeg ham 

 her deres sidste hilsen, idet jeg lægger denne krans paa hans kiste. Kransen 

 er bundet af egeløvet fra træerne i den have, som han elskede saa høit. Kransen 

 er bunden af deres hænder, der i ham saa den kjærlige fader, den nidkjære, 

 indsigtsfulde, dygtige læge og den trofaste ven. Alle føler de. hvad de har 

 tabt ved hans bortgang, og taarerne rinder stride derhjemme ved tanken paa 

 ham, som har forladt dem. Jeg bringer ham nu paa deres vegne en tak for, 

 hvad han har været for dem, hans minde vil aldrig udslettes. Jeg siger ham 

 mit og deres alles tak og farvel. Han hvile nu i fred." 



Stortingsman d Chr. Michelsen bragte en krans og frembar en 

 tak fra Bergensrepræsentanterne paa stortinget, og endelig nedlagdes 

 kranse fra Fiskerisel skabet, Kunstindustrimuseet, Det 

 nyttige selskab, Den nationale scene, Bergens venstre- 

 fo r ening og Bergens liberale forening. 



Tilslut foretoges jordpaakastelsen, kisten bares til vognen af 

 læger og 'museets funktionærer, og fulgtes af et langt tog, under 

 tonerne af Chopins Sørgemarsch, gjennem tætpakkede menneske- 

 masser, mens der fra alle steder flagedes paa halv stang, til fæst- 

 ningskaien. Her tog det store tog af borgere af den by, han havde 

 elsket saa høit, et sidste farvel med ham og kisten bragtes 

 ombord. 



Asken førtes tilbage til Bergen og er hensat i sokkelen til 

 hans i museets aula opstillede buste. 



Man skal lede længe i landets byer for at finde en mand, der 

 paa en saa uinteresseret og energisk maade har arbeidet til fremme 

 af offentlige foretagender, og det er visselig meget sjeldent, at 

 nogen enkelt mand har sat saa dybe merker i en hel bys aandelige 

 liv, som overlæge Danielssen i Bergens og har fremmet det i en 

 saadan grad som han. 



Derfor har byen al grund til at være taknemmelig for hans 

 arbeide og til at vise denne taknemmelighed ved at værne om clen 

 ind retning, der i alle disse aar har været hans yndlingsbarn og 

 sørge for dens fremgang, saa den stadig kan holde sig paa høide 



