1893.] 



Nordiske alcyonarier. 



15 



vekst vokser imidlertid de dorsale og axiale partier sterkere end 

 de ventrale, terminalpolypen drives herved lidt etter lidt nedover 

 den ventrale side, medens terminalpolypen, som fra først af har 

 siddet paa polypens dorsale side, indtager den axiale plads. Ter- 

 minalpolypens axiale stilling varer saaledes ikke saa længe hos 

 Kophobelemnon stelliferum som hos Pennatula phosphorea. Men paa 

 den anden side optræder kjønspolyperne tidligere hos denne art 

 end hos Kophobelemnon, de forekommer nemlig allerede hos Jun- 

 gersens yngste eksemplar, som foruden disse kun har terminalpolyp 

 og terminalzooiden, medens de laterale zooider endnu mangler. Det 

 samme synes ogsaa at være tilfældet med Renilla, hos hvem de 

 første antydninger til kjønspolyperne kan paavises, naar larven kun 

 er 72 timer gammel. Terminalzooiden (the exhalent zooid) optræder 

 hos denne slegt endog først en tid etter det første par kjønspolyper, 

 men dog altid før det andet pars tilsynekomst. Hos Kophobelemnon 

 tinder vi derimod terminalpolypen, terminalzooiden og 2 rader 

 laterale zooider før den første kjønspolyp kan sees. 



De to næste stadier har en længde af henholdsvis 7.5 mm. og 

 11 mm. De ligner ganske det 6 mm. lange eksemplar, idet ogsaa 

 disse kun har terminalpolyp og terminalzooid. 



Det fjerde stadium (fig. 43) har ligeledes kun en polyp, terminal- 

 polypen, som sidder ca. 1 mm. nedenfor spidsen; men af zooider ån- 

 der vi hos dette eksemplar foruden terminalzooiden to rækker laterale 

 zooider, med henholdsvis 8 og 9 zooider i rækkerne. Zooiderne sid- 

 der paa den dorsale side af individet; mellem zooidrækkerne er der 

 et forholdsvis hredt, nøgent midtparti. Da terminalpolypens plads 

 altid er ligeoverfor dette parti, har vi i det en hjælp til at finde 

 denne. Dette gjælder dog kun de yngre stadier, hos den udviklecle 

 koloni er ogsaa det dorsale midtparti bedækket med zooider og er 

 det da umuligt med sikkerhed at kunne paavise terminalpolypen, 

 saameget mere da der under koloniens vekst stadig dannes nye 

 polyper saavel ovenfor som paa siden af den, eller rettere sagt de 

 øverste kjønspolyper rykker op paa siden af terminalpolypen, ja 

 kommer endog ovenfor denne, saa at dens stilling tilslut blir ganske 

 forrykket. Eksemplaret har en længde af 22 mm. 



Umiddelbart til dette eksemplar synes den af Rølliker beskrevne 

 unge Kophobelemnon fra havet ved New Zealand at slutte sig, thi 

 den har kun en polyp og „zooids not numerous in to rows on the 

 ventral side of the rachis u l ) (paa tegningen kan sees 11 zooider i 



) Er som ovenfor nævnt i virkeligheden den dorsale side. 



