1893.] 



Jordskjælv i Norge 1891 — 93. 



29 



Utne? 



Ulvik. Lyden hørtes omtrent som om en kjærre kjørtes afsted 

 paa den frosne mark. 



Lofthus. Lyden hørtes som en vedholdende rullen, der jevnt, 

 øgedes, naaede et høidepunkt og tabte sig. (Gaardburger Arne 

 Lofthus troede at der ramledes med en kjærre nedover veien fra 

 hans gaard.) 



Bleie. Som kjærrerammel paa en frossen vei. Men lyden blev 

 tilsidst saa sterk, at man skjønnede, det ikke kunde være dette. 

 Umiddelbart efter at lyden havde naaet sit høidepunkt, kom choket 

 som et kort, skarpt smeld, og derefter tabte lyden sig hurtigere end 

 den var begyndt. 



Odde?' 



Røldal. Lyden hørtes som en dur. 

 Om lydens indtræden. 



Bleie. Lyden hørtes i frastand, før nogen rystelse kunde 

 merkes. Denne optraadte først, da lyden blev sterkere og naaede 

 sit høidepunkt, som en rykkende rystelse, der var samtidig med 

 lyden. Da lyden ophørte straks efter choket, kunde ingen rystelse 

 merkes. 



Un d er or dn e de f ænom e ner . 



Bleie. Af andre fænomener, som jeg lagde merke til, kan kun 

 nævnes den noksaa høie barometerstand. (Bleie ca. 20 m. o. h.. 

 771.5 m. m.) Lufttrykket kan vel ligesom den foregaaende dags 

 regnveir have gjort sit til at udløse spændingen og fremkalde for- 

 skyvningen. 



Hr. Arctander bemerker tilslut: 



Meddelelserne fra Norheimsund, Jondal og Utne indhentedes 

 pr. telefon dagen efter jordrystelsen, fra Ulvik og Røldal pr. brev- 

 kort, fra Odde og Lofthus ved mundtlig forespørgsel. Der maatte 

 kunne udrettes meget for studiet af vestlandets jordskjælvsforhold 

 ved overenskomst med telefonstationerne. Kunde man faa dem til 

 at observere, stadig holde sine ure rettede efter Bergens tid gjen- 

 nem ugentligt tidssignal fra telegrafstationen eller endog aftale et 

 bestemt tidssignal til Bergens telegrafstation samtidig med at be- 

 vægelsen observeredes, maatte de nøiagtige tidsangivelser, som her 

 har saa megen betydning, kunne give et rigt udbytte. 



