1893.] 



Bergens Guldsmedelaugs ældste Dokumenter. 



5 



udi Bergen har været her hos os med disse efterskrevne Artikler, som 

 de under dennem selv paa kgl. Majestets naadigste Behag be- 

 vilget og bejaet haver, al tid saa at holdes skulle", — altsaa en 

 tydelig Meddelelse om, at Initiativet til Laugsdannelsen er udgaaet 

 fra Guldsmedene selv. Og at disse har været fulclt fortrolige med 

 Laugsinstitutionens Enkeltheder, viser de 19 etterfølgende Artikler, 

 der indeholder netop saadanne Bestemmelser, som er karakteristiske 

 for ældre Laugsskraaer, kj endte andetstedsfra, Bestemmelser om 

 Drenge, Svende, Oldermænd, Sølvets Lødighed og Prøvning. Skik 

 og Orden i Laugsforsamlingerne, Begravelse, Syge- og Fattighjælp 

 etc. — Valkendorf stadfester Artiklerne, „efterdi vi ikke formærke 

 kunde, at disse deres Artikler er ubillige eller imod Loven," selv- 

 følgelig med Forbehold af Kongens Billigelse. At denne er opnaaet, 

 viser Laugets senere Udvikling. Det viser sig saaledes, at Re- 

 gjeringen fuldt ud har imødekommet norske Haandværkeres Ønske 

 om Dannelsen af Laug efter dansk eller udenlandsk Mønster, uden, 

 saavidt vides, at skride til et almindeligt Paabud eller at give faste, 

 for hele Landet gjældende Forskrifter, hvad først skede ved For- 

 oidningen af 1621. 



I Valkendorfs Konfirmation har vi altsaa det ældste juridiske 

 Udgangspunkt for Guldsmedelauget i Bergen. Hele Brevet maa 

 opfattes som en virkelig Stadfæstelse paa et organiseret Haand- 

 værkslaug, eller om man vil, Tilladelse til en laugsmæssig Sammen- 

 slutning af en Gruppe Guldsmede. 



Paa Laugets første Stadium tør denne sidste Betegnelse for- 

 saavidt være at foretrække, som det af andre Laugsdokumenter 

 viser sig, at der har været Frihed for Guldsmede udenfor Lauget» 

 Saaledes kundgjør Hans Lindenov 1581 (Dokument II) — efter at 

 have meddelt, at Valkendorf tidligere har konnrmeret Guldsmedenes 

 Artikler — , at da mange unge Karle begynder straks at opslaa 

 Guldsmedbod og arbejde paa deres egen Haand, har Guldsmedene 

 begjæret yderligere tvende Artikler bevilgede, nemlig at ingen maa 

 opslaa Guldsmedbod, før han har gjort sit Mesterstykke, og at 

 unge Guldsmedsvende, som ankommer til Byen, maa tjene et Aar 

 hos en Mester, „førend han maatte opslaa paa sin egen Haand sit 

 Haandværk". Disse Tillæg konfirmeredes, paa samme Tid som 

 Mesterstykket bestemtes at skulle beståa af „et Kredentz, et Inse- 

 gill og en amelerit Ring med Sten udi". — Som det af disse 

 Tillægsbestemmelser vil sees, udviklede den oprindelig frivillige 

 Sammenslutning sig hurtigt til et, i Overensstemmelse med Tidens. 



