52 



Indberetning 1893 



faar anledning til et mere omfattende arbeide i dette øiemed. I 

 de sidste aar har der kunnet skaffes midler til en maaneds reiser 

 og udgravninger, men med Vestlandets store udstrækning kan denne 

 korte tid ikke være tilstrækkelig. Et af de største savn i vor old- 

 samling er mangelen paa samlede fund fra samme sted og fra 

 samme gravfelt, hvorved det kan blive muligt at følge udviklingen 

 gjennem flere forhistoriske perioder eller i større mangesidighed og 

 fylde at faa en af disse perioder belyst ved en enkelt bygds grav- 

 gods. At afhjælpe dette savn har man saavidt mulig i de nærmest 

 forløbne aar haft for øie. Men det er ogsaa af den største betyd- 

 ning at bidrage til opklaringen af kulturformernes udbredelse over 

 Vestlandets forskjellige bygder, og dertil kræves vidløftige reiser. 

 Dertil kommer, at det ogsaa af praktiske hensyn er ønskeligt, at 

 antikvaren med ikke altfor store mellemrum besøger de forskjellige 

 egne for at sprede oplysning om oldsager, øge eller søge at skabe 

 interesse for deres bevaring og meddele kundskab om deres be- 

 handling. Ellers resikerer man, at der fremdeles gjøres oldsags- 

 fund, uclen at elet er muligt at skaffe tilveie de fornødne oplysnin- 

 ger om fundomstændighederne, og at af de fremkomne sager kun 

 sørgelige rester og brudstykker frembydes. Den ældre bestanddel 

 af museets forhistoriske samlinger har i disse retninger store og 

 følelige mangler. Naar man kj ender almuens virkelig store og 

 levende interesse for oldtidslevningerne, er det klart, at her kan ud- 

 rettes meget, som vil være vel værdt møien og omkostningerne. I 

 de to forløbne sommere har undertegnede under sine udgravningsreiser 

 holdt foredrag i skolehusene om oldsagerne, og disse har været paahørte 

 med interesse og været talrigt besøgte. — Museet modtager hvert aar 

 mange opfordringer til at lade gjøre udgravninger, saaledes i det for- 

 løbne aar fra Sogn, Søndfjord, Gloppen og Stryn, forskjellige dele af 

 Sønd- og Nordhordland etc. Men det eneste man i regelen kan 

 svare er, at man skal for søge at komme, at man gjerne vil, men 

 at omraadet er stort og midlerne ringe. For at nævne et eksempel, 

 saa har interessen for oldtiden og virksomheden for at fremdrage 

 oldtidsfund i de seneste aar været meget livlig i det indre Nord- 

 fjord, efter nu afdøde udskiftningsformand J. Sverdrup's virksomhed 

 der, opdagelsen af et særdeles storartet gravfund i 1889 og under- 

 tegnedes reiser og udgravninger der i 1889 og 1890. Der er ikke 

 tvil om, at ogsaa et kortere besøg deroppe en gang imellem vilde 

 være af nytte for museet og for oldforskningen ; men skjønt mange 

 opfordringer er indkomne netop derfra, har jeg ikke paa de sidste^ 



