42 



Spaltedannelse, som her forelindes i nord nordøstlig Retning, d. v. s. 

 i Diabasgangenes Retning. 



Disse her behandlede Tilfælde af Kaolindannelse forekommer i 

 umiddelbar Forbindelse med Forkastninger eller med Forkløftnings- 

 zoner, der tilhører samme System som et af de paa Bornholm al- 

 mindelige Forkastningssystemer. 



I dette Forhold ser jeg en Støtte for den Anskuelse, at Kaolinen 

 paa Bornholm skylder Kræfter fra Jordens Indre sin Oprindelse. I 

 disse Tilfælde staar Kaolindannelsen aldeles givet i Aarsagssammen- 

 hæng med Forkastninger eller Forkløftninger, og maa skyldes Ind- 

 virkninger, der langs disse Spalter har gjort sig gældende paa Jord- 

 overfladen fra Jordens Indre. Derimod er disse Forkastninger og 

 Forkløftninger muligvis af yngre Datum end Omdannelsen af Gra- 

 niten ved Rønne til Kaolin. Som det i et senere Afsnit nøjere vil 

 blive vist, maa de i VNV — ØSØ gaaende Forkastninger være yngre 

 end Ræt-Lias, og muligvis er Forkløftningerne i Paradisbakkerne og- 

 saa yngre end Ræt-Lias; ligesaa er Forkastningen ved Nyker Mejeri 

 yngre end Ræt-Lias og muligvis ogsaa yngre end det bornholmske 

 Kridt; Forkastningerne ved Blykobbe Aa og Muleby Aa er yngre end 

 Kridtet. 



Efter Ræt-Lias Dannelsernes Aflejring har der saaledes paa 

 Bornholm fundet en om end kun meget svag Kaolindannelse Sted, 

 hvis Resultat vi nu kan se, og som vi maa tilskrive Kræfter, der 

 indvendig fra langs Sprækker i Graniten har virket paa denne. Det 

 ligger da meget nær ogsaa at antage, at den Kaolindannelse, der er 

 gaaet for sig før Ræt-Lias Dannelsernes Aflejring, skyldes samme 

 Aarsager. Noget afgørende Bevis ligger der selvfølgelig ikke i denne 

 Analogi, men sammen med de tidligere fremførte Grunde, der støtter 

 sig til Kaolinens Forekomstmaade ved Rønne, kan den nok siges at 

 veje saa meget, at en Forklaring af den bornholmske Kaolins Dan- 

 nelse ved endogene Processer maa siges at være mere sandsynlig 

 end en Forklaring gennem Forvitring fra oven. 



Den rigtignok ubetydelige Kaolinforekomst ved Nexø maa siges 

 at have sin særlige Interesse ved, at almindeligt Kildevand her i det 

 mindste delvis synes at have bevirket en Omdannelse af Granitens 

 Feldspat til Kaolin. Den turde være en nærmere petrografisk Under- 

 søgelse værd og bør da maaske sammenstilles med Gagel's 1 ) Iagt- 

 tagelse af Omdannelse af Granit til Kaolin ved den kolde, kulsyre- 

 holdige Kilde Giesshübel i Böhmen. 



*) C. Gagel og H. Stremme: Ueber einen Fall von Kaolinbildung durch 

 einen kalten Säuerling. - Centralblatt Min. Geol. Pal. 1909. 427—437 og 

 467-475. 



