Palæozoiske Dannelser. 



Kambrium. 

 Nexø Sandsten. 



Den ældste Afdeling af den kambrisk-siluriske Lagrække er 

 Nexø Sandsten. Denne indtager et Bælte af vekslende, 2 — 5 km 

 Brede fra Vest til Øst, over hele Øen Syd for Granitomraadet. Kun 

 paa et Sted, Nordøst for Slamrebjerg, ligger en mindre, isoleret Sand- 

 stensforekomst paa alle Sider omgivet af Granit. 



Nexø Sandstenen er dannet af Granitens Forvitringsprodnkter og 

 maa være afsat paa lavt Vand i Nærheden af en Strand, der har be- 

 staaet af Granit. Den nuværende Grænselinie mellem Sandstenen og 

 Graniten betegner dog ikke en oprindelig Strandlinie og er ikke i 

 hele sit Forløb en Erosionsgrænse mellem den normalt overlejrende 

 Sandsten og Graniten, men er for den største Del betinget af For- 

 kastninger, der har sænket Sandstenen i Forhold til Graniten. 



Forchhammer og Johnstrup betragtede Sandstenen som en Kyst- 

 dannelse langs Granitranden. Johnstrup angiver (1891), at umiddel- 

 bart ved Graniten indeholder Sandstenen alle Granitens Bestanddele: 

 Kvarts, Feldspat, til Dels kaoliniseret, og Glimmer, medens de feld- 

 spatagtige Bestanddele i slørre Afstand fra Granitgrænsen mere eller 

 mindre forsvinder. Han finder ogsaa i de stratigrafiske Forhold 

 Støtte for sin Anskuelse, og henleder navnlig Opmærksomheden paa, 

 at Grænsen mellem Sandstenen og Graniten omtrent følger 200 Fod 

 Kurven, hvoraf han slutter, at den oprindelige Lejring kun er blevet 

 ganske ubetydelig forstyrret. Nathorst (1887), der i Sammenhæng 

 med Skaane behandler Bornholms Stratigrafi, strejfer ogsaa Spørgs- 

 maalet om Grænsen mellem Graniten og Sandstenen. Da han hoved- 

 sagelig bygger paa tidligere danske Forfatteres Iagttagelser, udtaler 

 han om Granitgrænsen kun, at den forløber saa uregelmæssig, »at 

 den åtm in stone delvis turde vara at anse som en erosionsgräns«. 

 Saavel af denne Udtalelse som af Nathorst's Fremstilling iøvrigt 

 kan man se, at han tillægger Forkastninger en stor Betydning for 



