57 



Længere oppe i Aaen, umiddelbart under dette 

 Profil, maaltes: 



Sandsten 



Grøn Skifer 



0,55 - 

 0,75 - 



4,n m 



Disse to Profiler giver et omtrentligt Billede af Lagrækkens Sam- 

 mensætning. 



Inden for det Omraade, hvor de grønne Skifre danner Under- 

 grunden, gaar de i Dagen paa temmelig mange Steder, hovedsagelig 

 i Aaløbene, men ogsaa nogle Steder paa flad Mark, hvor da de 

 grønne Skifre ved Forvitringen danner skarpt og kun lidet frugt- 

 bart Forvitringsgrus, der dækkes af en mager Lyngvegetation, f. Eks. 

 Bodelyng i den vestlige Del af Aaker Sogn. 



De bedste Profiler i Aaløbene findes paa følgende Steder: i Lille 

 Aa fra 23 Slvgd i Vestermarie ned til Havet, i Læsaa fra oven for Vejr- 

 møllegaard til neden for Kalbygaarde, i Grødby Aa dels neden for Rund- 

 løkkehus og dels i Grødby, i Øle Aa fra Krampebro til Borregaard; 

 desuden findes der et ganske godt Profil i Stranden S for Snogebæk. 



I Aaløbene staar de grønne Skifre hyppig med ganske lodrette 

 Vægge; kønnest kan man se dette i Lille Aa. hvor Strækningen mel- 

 lem 23 Slvgd i Vestermarie ned til den søndre Landevej frembyder 

 de landskabelig smukkeste Kløfter, der findes paa Bornholm, med 

 lodrette Skifervægge, til Dels overdækkede af en tæt og næsten uigen- 

 nemtrængelig Kratvegetation med Brombær, Kaprifolium og lignende. 

 De lodrette Skifervægge skyldes selvfølgelig Forkløftningen, der ogsaa 

 her er stærkt fremtrædende. 



Ogsaa ved Bro Rev S for Snogebæk er der ved Forkløftningen 

 frembragt et meget karakteristisk Erosionsbiliede. Her gaar de grønne 

 Skifre i Dagen i Strandbredden paa en Strækning af godt 500 m; de 

 naar i det højeste op til 0,8 m over daglig Vande og dækkes inde i Land 

 af Flyvesand. Skifrene er her stærkt forkløftede ved Revner i omtrent 

 NØ — SV og NNV — SSØ. Disse Forkløftningsrevner er ved Erosionen 

 bleven udvidede og fordybede, saaledes at Flager af Skifer, der kan 

 være henved meterlange, men dog i Reglen er mindre, hyppig ligger 

 isolerede og ved Højvande omflydte af Vandet. Erosionen udvider For- 

 kløftningsrevnerne, men da Stenarten forholdsvis let opløses efter Lag- 

 delingsfladerne, kan undertiden en saadan Flage lidt efter lidt tabe For- 

 bindelsen med sit Underlag, og tilsidst ligge ganske løs paa Skiferbunden. 



Hvor denne Erosion ikke er naaet særlig langt ned, minder For- 

 holdene ikke saa lidt om Dannelsen af »Raukar? i Ortocerkalken 

 paa Öland, saaledes som den er beskrevet af J. G. Andersson 1 ), især 



*) J. G. Andersson. Om öländska Raukar. Bihang till k. Svenska Vet. Akad. 

 Handlingar. Band 21. Afd. II. Nr. 4. Stockholm 1895. 



