66 



som indeholder Olenus Etagens Forsteninger. Alunskiferen og Antra- 

 koniten gaar her i Dagen paa forskellige Steder, dels i selve Aaløbet, 

 hvor de nedre Dele af Skiferen kommer til Syne, og dels i et tem- 

 melig højt, stejlt Profil i den højre Aabrink, hvor den øvre Del er 

 let tilgængelig. 



Man kan beregne Mægtigheden af Olenusskifrene her til ca. 17 

 Meter, men hertil maa man bemærke, at ikke hele Lagrækken er til 

 Stede; den øverste Del er afskaaren ved en Forkastning, noget, der 

 først omtaltes af Forf. 1899 (D. G. U. II R. Nr. 10. S. 46) og senere 

 fremhævedes paa det Profil gennem Lagrækken ved Læsaa, som Us- 

 siNG har meddelt i sin Danmarks Geologi, og som ogsaa gengives her 

 S. 67. x ) 



Saaledes som det her nærmere skal blive vist, stemmer denne 

 Del af Lagrækken meget vel overens med Andrarum, men den øvre 

 Del, der vilde have været af meget stor Interesse ved en Sammen- 

 ligning med Skaane, hvor de senere Aars Arbejder har bragt Kend- 

 skab til meget interessante Forhold, er desværre slet ikke tilgængelig 

 for en Undersøgelse. Nærmest over Paradoxideslagene kan man tem- 

 melig spredt, baade i Alunskiferen og i enkelte Antrakonitboller, finde 

 Agnostns pisiformis L. og lidt højere op i Lagrækken »Beyrichia« Ange- 

 lini Barr, og andre Forsteninger af lignende Art, der rimeligvis sna- 

 rere maa henføres til Phyllocariderne end til Ostrakoderne. Olenus- 

 arterne, der hører hjemme i samme Niveau, forekommer ikke paa 

 den Maade spredt i Lagene, men synes at være samlede i enkelte, 

 tynde Lag, hvor de saa forekommer i stor Mængde. Saaledes har 

 der været gode Findesteder for Olenus truncatus Brünn, med Skallen 

 for den største Del bevaret i Svovlkis, i den nordligste af de to Ud- 

 bugtninger mod N paa Aaen, der ligger mellem Findestedet for Para- 

 doxideslagene og det høje Profil i Olenusskifrene. 



Dette Profil er ca. 70 m langt og er i den nordlige Del godt 10 m 

 højt. Mægtigheden af Skiferen her maa vurderes til mindst 8 m, og 

 i denne Lagrække kan man iagltage ca. 25 Antrakonitboller, der i det 

 mindste til Dels ligger ordnede i Rækker efter Lagdelingen i Skiferen, 

 og synes at lade sig ordne i 5 Rækker, karakteriserede ved forskel- 

 lige Forsteninger. Nederst ligger Antrakonit med Parabolina spinulosa 

 Wahlenr. og Orthis lenticularis Wahlenr., derover kommer Antra- 

 konitboller med Arter af Leptoplastus og maa ske Eurycare, derefter i 

 to Niveauer Arter af Sphærophthalmus og rimeligvis Ctenopyge og 

 endelig øverst Peltura scarabæoides Wahlenr. og Spærophthalmus. Det 

 nedre Spærophthalmus-Niveau ligger omtrent midt i Profilet. Neden 



*) Paa Figuren er Lagene for Tydeligheds Skyld tegnede med stærkere Hæld- 

 ning og mere regelmæssigt, end de ligger i Virkeligheden. 



