73 



N for Landevejen samt et Kalkbrud lige S for Duegaarde, og 

 desuden har man Kalksten, tilhørende samme Flage, i Brøndene 

 ved to Huse lige ved Vejkrydset, hvor Vejen fra Aakirkeby stø- 

 der til Søndre Landevej. Ved Risebæk fandtes Kalkstenen hæl- 

 dende 4—6° mod S 20° V. 

 Den bornholmske Ortocerkalk indeholder ikke saa faa Forste- 

 ninger, men i Reglen er de temmelig daarligt bevarede, saa at Fos- 

 sillisten ikke bliver særlig stor. 



De hyppigste Forsteninger er Megalaspis limbata Sars & Boeck, 

 Ptychopyge applanata Ang., Sy nip hy su rus palpebrosus Dalm., Nileus 

 Armadillo Dalm., og Arter af Orthoceras, Bellerophon og Euomphalus. 

 Denne Samling af Arter tyder nærmest paa en Ækvivalens med de 

 nedre Dele af Sveriges Ortocerkalk, dog næppe den allernederste Del, 

 da Megalaspis planilimbata savnes. Utænkeligt er det jo ikke, at og- 

 saa dennes Zone her repræsenteres af Lakunen. 



Som det allerede tidligere er antydet, findes der i den nederste Del 

 af Ortocerkalken et Fosforitkonglomerat, der først er bleven beskre- 

 vet af Deecke (1897). Nederst findes her tæt Fosforit i lydelige Lag, 

 hvori Deecke fandt Svampenaale, omdannede til Kalcedon. Derover 

 kommer et Lag, der mere blandet indeholder krystallinsk Kalkspat, 

 Fosforitknolde og Glaukonitkorn. Dette Lag er ca. 12 cm tykt og 

 afsluttes opefter af en »Tørringsflade«. Den nedre Del af Ortocer- 

 kalkens Lag betegnes af mørke Lagdelingsflader med uregelmæssigt 

 forløbende, lysere Valker. I de mørkere, dybere Partier findes der i 

 temmelig stor Mængde Glaukonit, saaledes som Nørregaard (1907) 

 har paavist. Hvorledes dette Fænomen skal tydes, enten som Tør- 

 ringsflader, hvor da Valkene skulde være Udfyldninger af Tørrings- 

 sprækkerne med Materiale fra det oven over Tørringsfladen aflejrede 

 Lag, eller som Korrosionsgruber, dannede ved en Stilstand i Sedi- 

 mentationen, er det mig ikke muligt at udtale mig om; dog maa 

 jeg fremhæve, at der her er et betydeligt Hul i Lagrækken, og at 

 her maa have været lavere Vand og rimeligvis en Strand, saaledes 

 at maaske en Del af de Lag, der hører til den mellemliggende Lag- 

 række, virkelig er bleven aflejret her, men siden atter er bortdenu- 

 deret. Egentlig er det af nævnte Grund slet ikke utænkeligt, at den 

 bornholmske Ortocerkalks aller laveste Del er aflejret paa en 

 saa ringe Dybde, at Indflydelsen af Ebbe og Flod kan have gjort 

 sig gældende. Fosforitklumper forekommer spredt i Kalkstenen i den 

 Del, der ligger nærmest oven over Fosforitkonglomeratet, ca. 30 cm 

 op i Kalkstenen. Her forekommer ogsaa »Tørringssprækker«, der 

 maaske naar lidt højere op i Lagrækken. 



Da Bornholms Silurlag ligesom Skaanes frembyder en stor Af- 

 veksling af Lag, udviklede som Graptolitskifre, og Lag med Trilobit- 



