30 



Graniten. Da Diabas kun indeholder meget lidt Kvarts, bliver den til 

 en næslen ensartet, fed, leragtig Masse, der altid beholder lidt Farve, 

 idet de jærnholdige Bestanddele, der forekommer i større Mængde i 

 Diabasen end i Rønne Graniten, ikke udvaskes fuldstændig. Farven 

 er naturligvis afhængig af Jærnets Iltningsgrad ; hyppigst har den 

 kaoliniserede Diabas en graagrøn Farve af Jærnforilte, men den kan 

 ogsaa være lysegul eller lys rosa, hvis Jærnforbindelserne er blevet 

 iltede til Jærntveilte. I denne omdannede Diabas er Bjærgartens op- 

 rindelige Struktur fuldkommen bevaret. Man kan meget tydelig se 

 de hvide Kaolinlister (efter Feldspaten, der giver Diabasen en ofitisk 

 Struktur) i den grønlige Grundmasse; ligeledes kan man hyppig iagt 

 tage, at Diabasgangene har haft tydelig udviklede Salbaand og været 

 mere grovkornede i Midten af Gangen. 



Ogsaa af de omdannede Diabaser giver Rørdam (anf. St. S. 80 — 84) 

 tiere Analyser, hvortil her maa henvises. Analyserne viser, at Feld- 

 spaten her omdannes til en Kaolin af omtrent samme Beskaffenhed 

 som den, der opstaar af Feldspaten i Graniten, og at Omdannelses- 

 produktet indeholder lidt uforandret Feldspat samt Kvarts. Ligeledes 

 fremgaar det af Analyserne, at Farven hos den kaoliniserede Diabas 

 er afhængig af Jærnets Iltningsgrad. 



Det er saaledes ganske sikkert, at Kaolinen er opstaaet af en 

 Granitmasse, der ikke har undergaaet nogen Omflytning eller Trans- 

 port, men hermed er ogsaa alt det sagt om Kaolinen, som der ikke 

 kan strides om. Uagtet de store Indsnit, som Industrien her har 

 gjort i Jordsmonnet, og alle de Boringer, der er foretagne for at 

 udforske Kaolinens Udstrækning, er det nemlig ikke særlig meget, 

 man ved angaaende Kaolinens geologiske Forhold, dens Dannelse og 

 dens Lagstilling. Ældre Angivelser gaar ud paa, at man mange Ste- 

 der i Gravene og Boringerne har truffet Graniten under Kaolinen; om 

 de er rigtige, er ikke saa let at afgøre. Kaolinmassens Beliggenhed 

 kan kortest beskrives saaledes: Den ligger paa den mod V og SV 

 hældende Granitoverflade og dækkes af Lag, tilhørende Ræt-Lias Dan- 

 nelserne. Grænsefladen mellem disse yngre Lag og Kaolinen hælder 

 ogsaa stærkt mod V og SV, stærkere end Terrænets Hældning. Over- 

 lejringen af Ræt-Lias Dannelserne oven over Kaolinen er ganske nor- 

 mal, saa at Kaolinen og Graniten har dannet Stranden og Bunden i 

 den Tids Hav. Af Grænsefladen mellem Kaolinen og den uforvitrede 

 Granit har man altfor faa Observationer til sikkert at kunne bestemme 

 dens Hældning. 



Hvor stor Udstrækning i Breden man kan antage, at Kaolinlejet 

 oprindelig har haft, er det vanskeligt at udtale sig om. Desuden er 

 Svaret paa dette Spørgsmaal afhængigt af den Forklaring paa Kao- 

 linens Dannelse, som man anser for at være rimeligst. Imidlertid 



