22 



Strækninger gaar næsten parallelt. En enkelt Gang gaar i N 30° V — S 

 30° 0, men Gennemsnitsretningen af Hovedmassen er 0 20° S — V 

 20° N. 



Bjærgarten er grønlig og stemmer nøje overens med Forekomsten 

 ved Listed. Disse Sandstensgange fremtræder meget tydelig imod den 

 grovkornede Svanike Granit. 



Ussing angiver, at K. J. V. Steenstrup i 1869 lidt N for Aars- 

 dale ved Mundingen af Skovsholm Bæk har fundet nogle Sandstens- 

 gange af brunlig grøn Farve, vistnok kun faa cm brede. Det er ikke 

 lykkedes mig at genfinde denne Lokalitet. 



I Helvedes- og Paradisbakkerne er der, som allerede tidligere om- 

 talt, paa tre Steder fundet Sandstensgange, og to af disse Forekomster 

 frembyder særlig interessante Forhold. 



I Stenbrudet ved Helledsgaard kan man i den sydlige Del af 

 Brudet, ca. 150 m S for Gaarden, se en Sandstensgang, der i Ret- 

 ning 0 17 0 S gaar igennem Svanike Graniten. Dens Brede er i det 

 højeste 12 mm, og den opløser sig stedvis i tiere mindre. Sandstens- 

 massen er grønlig, af samme Natur som i de øvrige Gange i dette 

 Omraade, men Gangen her indeholder en saadan Mængde af Gra- 

 nitens Bestanddele, Feldspat og Kvartskorn, at den næsten kan gaa 

 over til at blive en Breccie, og det navnlig paa de Steder, hvor Gan- 

 gen har opløst sig i tiere mindre. Man kan ogsaa ved Sprækken se 

 Glideflader paa Graniten. 



Herved skiller denne Gang sig fra alle de andre og danner en 

 Overgang til Friktionsbreccie. I de andre Sandstensgange forekom- 

 mer der nok Fragmenter af Sidestenen, men det er kun i meget ube- 

 tydelig Mængde, saa at man ikke har nogen Grund til at antage, at 

 der har været nogen Bevægelse i Bjærgarten; heller ikke her er man, 

 trods Sandstensgangens delvise Breccienatur, berettiget til at antage 

 nogen større Forstyrrelse. Det rimeligste er, at denne Revne ogsaa 

 skyldes Forkløftning ligesom Dalene i Almindelighed i Paradis- og 

 Helvedesbakkepartiet. (Se Afsnittet om Tektonik). 



150 m NV for det sydvestlige af Kodalshusene kan man paa en 

 plan og afsleben Granittlade i selve Vejen, der fører op over Helvedes- 

 bakkerne, se en Sandstensgang i Svanike Graniten med Retning 0 

 15° S og 15 mm Brede; ca. 15 mm sydligere tindes en anden af 2 mm 

 Brede. Begge indeholder den almindelige grønlige Sandsten, men paa 

 Grund af Forekomstens Beliggenhed var det kun muligt at faa ganske 

 smaa Fragmenter løs af den. 



Den sidste af Svanikeomraadets Sandstensgange, som vi skal 

 behandle, afviger mest fra de øvrige, og den bør muligvis ses fra 

 et noget andet Synspunkt. Den findes i det store Granitbrud ved 

 Præstebo i Paradisbakkerne, hvor man bryder den kønne, stribede 



