18 



Cohen og Deecke deler den bornholmske Diabas i to Hoved- 

 grupper. Den første bestaar af en normal, olivinfattig Diabas 

 med typisk ofitisk Struktur. Dens Bestanddele: Plagioklas, Augit, 

 Svovlkis og Magnetit eller Titanjærn og undertiden Glimmerblade, kan 

 tydelig ses med det blotte Øje eller med Lupe. Plagioklasen forekom- 

 mer i Form af smalle Lister; Augiten optræder sædvanlig med uregel- 

 mæssig Begrænsning. Magnetit og Titanjærn er ret rigelig til Stede, og 

 pletvis kan Diabasen indeholde en rigelig Mængde af lange Naale af 

 Apatit. Ligeledes forekommer der Korn af Kvarts; undertiden ses 

 Kvartsen pegmatitisk sammenvokset med Plagioklas. 



Diabasen af denne Art ændrer sædvanlig Karakter hen imod Gan- 

 gens Sider (Salbaandet), hvor Bjærgarten bliver mere finkornet. Paa 

 sine Steder viser den ændrede Karakter sig alene i en saadan større 

 Finkornethed; paa andre Steder viser den sig tillige i en tiltagende 

 Mængde af Olivin og Erts, og Diabasen kan da antage en porfyrisk 

 Struktur, saa at den fremtræder som en Olivindiabasporfyrit. 



I enkelte Gange af den nævnte Art af Diabas optræder Augiten med 

 selvstændig begrænsede Krystalindivider. Tillige findes der her en be- 

 tydelig Mængde Olivin, ligesaa Biotit. Cohen og Deecke karakteriserer 

 denne Varietet som en biotitrig Olivindiabas uden ofitisk Struktur. 



Den anden Hovedgruppe optræder igennem hele Gangmassen med 

 porfyrisk Struktur og er en ægte Olivindiabasporfyrit. Bjærg- 

 arten er finkornet eller tæt og af mørk, graa Farve, der ved For- 

 vitring gaar over i det graagrønne. De porfyrisk optrædende Plagio- 

 klaskrystaller danner smaa, indtil 2 mm lange Lister. 



Den første Hovedgruppe findes bl. a. i Gange paa Hammeren, 

 ved Kaas og Hovedgangen ved Listed. Den sidste Hovedgruppe fin- 

 des ved Allinge, ved Kleven mellem Klemens Kirke og Rø samt i 

 Nørrevig ved Svanike. 



Enkelte Steder optræder Diabasporfyriten i Form af Mandelsten, 

 f. Eks. ved Stammershalde og ved Listed, hvor der i det hele findes 

 Diabas af alle de forskellige, ovenfor nævnte Former. 



Foruden den egentlige Diabas optræder der paa enkelte Gange 

 en Diabas, der makroskopisk minder noget om Gabbro. Den kendes 

 fra Gange ved Saltun a, ved Sorthat i den Granithorst, der her træder 

 frem mellem Lias og Kridt, samt fra en Gang i Strandkanten ved 

 Helligdommen. 



Den Maade, paa hvilken Diabasgangene optræder, er noget varie- 

 rende. Den mægtigste Gang, der kendes, findes ved Listed og har en 

 Brede af 30 m. Den kan med omtrent samme Brede genfindes i Para- 

 disbakkerne, 5 km sydligere. Gange af 1 — 10 m's Mægtighed er ganske 

 almindelige; endnu mindre Gange optræder særlig paa saadanne Steder, 

 hvor der findes Sværme af Gange. Saadanne Sværme findes bl. a. 



