13 



stribede Granit, saaledes at en Grænsezone forefindes med en Over- 

 gangsbjærgart mellem Rønne Graniten og den stribede Granit. Denne 

 Overgangsbjærgart er kun utydelig stribet og indeholder langt mere 

 Hornblende end den almindelige stribede Granit, og fra Rønne Gra- 

 niten skiller den sig ogsaa derved, at Ortoklasen er mere fremtrædende 

 og af rødlig Farve, hvorved Bjærgarten faar et livligere Udseende. 



3) Svanike Graniten indtager den østligste Del af Øen og fin- 

 des i et Omraade Øst for en næsten lige Linje, der fra 700 m V for 

 Listed gaar ned til Sydøstspidsen af Helvedesbakkerne. Svanike Gra- 

 niten skiller sig fra alle de øvrige Granitvarieteter paa Bornholm der- 

 ved, at den er langt mere grovkornet og i Reglen uden nogen Parallel- 

 struktur; kun ganske lokalt kan en Antydning af Stribning iagttages. 

 Det er navnlig Feldspaten, hovedsagelig Ortoklas, der forekommer i 

 store Individer og gør Bjærgarten saa grovkornet; dog er ogsaa de 

 mørke Mineraler, mellem hvilke Hornblende forekommer relativ hyp- 

 pig, hyppigere end i den stribede Granit, samlede til større Hobe, der 

 ligger ganske uregelmæssig fordelte i Stenarten, saa at den i Alminde- 

 lighed end ikke frembyder en Antydning af Stribning. Kvartsen fore- 

 kommer i kornede Aggregater mellem de øvrige Bestanddele og har 

 en lidt mørkere Farve end sædvanlig i de bornholmske Graniter, og 

 er i Reglen lidt grønlig. Alle Svanike Granitens Bestanddele er fuld- 

 kommen friske og slet ikke angrebne af Forvitring. Denne Granit 

 er i Egnen ved Svanike næsten graa, men i den sydlige Del af Om- 

 raadet er den mere rødlig, endog af en meget livlig Farve, f. Eks. i 

 Stenbrudene N for Nexø. Dette har sin Grund i Ortoklasens for- 

 skellige Farve. 



Paa et Par Steder, ved Aarsdale og Listed, optræder Svanike 

 Graniten med en ejendommelig Modifikation, der meget let bliver 

 Offer for Vejrsmuldring, idet Bjærgartens Bestanddele i visse Partier 

 er mere løst sammenføjede, saaledes at større, mere modstandsdygtige 

 Klumper bliver tilbage med runde, bløde Former 1 ). Den oprindelige 

 Begrænsning af disse Partier, som staar frie tilbage, skyldes sikkert 

 nok Forkløftningen. Gruset, som opstaar ved denne Vejrsmuldring, 



x ) Den stribede Granit forvitrer stedvis paa en ganske lignende Maade, 

 hvilket man navnlig kan iagttage (Grönwall 1899, S. 3) i en Grusgrav 

 i Plantagen ved Klinten S for Aakirkeby. Her er Graniten stærkt for- 

 vitret i runde Blokke, der oprindelig skylder Forkløftningssprækkerne 

 deres Begrænsning, men som nu til Dels ligger løse og uden Sammen- 

 hæng med det faste Fjæld. Ved første Øjekast kan man godt mene, at 

 det hele er en Hob af løse Blokke og ikke fast Fjæld, forvitret in situ. 

 Billedet svarer fuldkomment til den Forvitrings og Erosionsform, som 

 har faaet Navnet »Felsenmeer«. Den eneste Forskel mellem Forholdene 

 ved Aakirkeby og Aarsdale er, at paa det sidste Sted bortfører Bølgerne 

 det smuldrede Materiale. 



