76 



føre dem allesammen til Zonen med Dier anog raptus Clingani Carr. i 

 den Udstrækning, som man for Tiden giver denne Zone i Skaane, 

 og til den Zone, som følger nærmest denne i Alder, og som i Skaane 

 kendetegnes ved Pleur og raptus linearis. 



Ved Vasegaard kan man i ét Sammenhæng maale 8 m Graptolit- 

 skifre op til Trinucleusskiferen, men da man derved ikke er gaaet ud 

 fra Graptolitskiferens Basis, maa man vurdere dens hele Mægtighed til 

 9 — 10 m. 



N for Vasegaard har Ortoeerkalken, Graptolitskiferen og Trinu- 

 cleusskiferen omtrent ensartet Hældning mod S, der forisættes lige 

 til S for den gamle Vandmølle neden for Vasegaard. Her gaar rime- 

 ligvis en lille Forkastning, da Trinucleusskiferen paa dette Sted har 

 en svag Hældning mod N eller henimod NV. Det var her, Johns- 

 trup vilde lægge Midten af det lille Basin af Silurdannelser, som 

 han mente, der fandtes ved Læsaa. 



S for Vasegaard forekommer den samme Lagrække fra Ortoeer- 

 kalken til og med Trinucleusskiferen, men med Hældning i modsat 

 Retning. I Soldatergaards Kalkbrud hælder Ortoeerkalken ca. 8° mod 

 NNØ og i Læsaaen neden for Kalkbrudet kommer den lysegraa Ski- 

 fer nærmest oven over Ortoeerkalken til Syne med omtrent samme 

 Hældning, og over denne den ujævnt lagdelte Skifer med de lysere 

 Tegninger. S for Hullegaard ses sort Skifer med Graptoliter, hæl- 

 dende 8 — 10° mod N 15° 0. N for Hullegaard gaar Graptolitskifer 

 i Dagen med Hældning 3 — 4° mod NV, og ca. 100 m SØ for Vand- 

 møllen gaar Trinucleusskifer af den nederste Del frem i Dagen med 

 nordlig eller nordvestlig Hældning. 



Foruden disse Forekomster ved Læsaa findes ogsaa Graptolitskifre 

 ved Risebæk. Her forekommer de paa to Steder, nemlig dels lige S 

 for Kalkbrudet ved Skelbro, hvor der i Aaens Løb paa en Strækning 

 af ca. 300 m (det sydligste Sted er lige S for en Kæmpehøj) gaar Skifre 

 i Dagen og dels neden for (VSV for) Risegaard, hvor der i en Skrænt, 

 et Vandfald og lidt ovenfor i Aaen er blottet en Del Skiferlag. Disse 

 to Forekomster kan ikke umiddelbart høre sammen, da der omtrent 

 ved Broen over Risebæk ved Risegaards Have forekommer gullige, 

 mesozoiske Lerarter i Aaen. At Lagene her maa være forstyrrede og 

 adskilte ved en Forkastning, er klart og tydeligt, men hvorledes denne 

 eller disse Forkastninger gaar, er det vanskeligt at udtale sig om. Den 

 Flage af Ræt-Lias, der her adskiller Silurlagene, kan kun være af 

 meget ubetydelige Dimensioner. Afstanden mellem Skiferforekomsterne 

 i Aaen er 300 Meter. Opbygningen af dette Omraade vil blive nær- 

 mere omtalt i det Afsnit, der særlig behandler de tektoniske Forhold. 



Fra Stenbrudet ser man paa forskellige Steder Skiferen i Aaløbets 

 Bund, men det lykkedes ikke at faa den umiddelbare Overlejring af 



