78 



Trinucleusskifer. 



Trinucleusskifer gaar frem i Dagen dels i den øverste Del af 

 Brinken ved Læsaa N for Vasegaard og dels i Læsaa SØ for Vase- 

 gaard og 0 for Vejen fra Aakirkeby ved en gammel Vandmølle. 0 

 for denne Vandmølle 1 ) har man brudt Trinucleusskiferen for at be- 

 nytte den som Vejmateriale. 



Trinucleusskiferen er en lysegraa til graaligbrun, blød Ler skifer, 

 der er meget uregelmæssig lagdelt med ujævne Lagflader, paa hvilke 

 der hyppig findes et tyndt Overtræk af kulsur Kalk eller af Gips. I 

 denne Stenart forekommer der en Del, for det meste temmelig daar- 

 ligt bevarede Forsteninger. Desuden er der en anden Varietet, der er 



l ) Det er her, at Johnstrup har iagttaget et Profil med en Flage Dicello- 

 graptusskifer, 6 m lang, liggende i Moræneleret, som dækker Trinucleus- 

 skiferen. Dette Profil publiceredes først i »Nogle Iagttagelser over Gla- 

 cialphænomenerne og Cyprinaleret i Danmark København 1882« og er 

 siden blevet reproduceret flere Steder. 



tillsammans med nämnda art en mindre af samma slagte; derunder ß) i 

 ett tunnt band: Leptogr. jlaccidus Hall, L. flacc. var. tribrachiatus, Am- 

 phi g raptus radiatus Lapw. och Clim. styloideus Lapw. ; och underst y) i en 

 8 — 10 f'ot (2,3 — 3 m) mägtig bädd samme Clim. styloideus, Dicellogr. Morrisi 

 Hopk., Dipl. foliaceus v. calcaratus Lapw. o. a. 



c) Svarta skiffrar utan fossil underlagra vid Risebäck foregående bädd.« 



Som Zone d) opfører Tüllberg saa »Kalkband«, der indeholder bl. a.: 

 Trinucleus coscinorrhinus ; dette Lag har Mobebg henvist til dets rigtige 

 Plads, der er umiddelbart oven over Ortocerkalken og under Zonen med 

 Dicranogr. Clingani Carr. 



De nærmest ældre Zoner er da ifølge Tullbebg (1. c. S. 20): 



e) Zonen med Dicranogr. Clingani Gabr., svarta, rätklufna skiffrar 

 vanligen rika pa fossil; a) öfversta lagren utmärkas af Orthis argentea 

 His., Leptograptus flaccidns Hall, Diplogr. foliaceus Murch., D. truncatus 

 Lapw., Climacogr. bicornis Hall, Dicellogr. Morrisi Hopk. och Dier. Clin- 

 gani; ß) mellersta delen är i synnerhet rik på Dicellogr. Forchhammeri 

 Gein., Dipl. foliaceus och D. truncatus ; underst y) finnas Climacogr. cau- 

 datus Lapw., Dier. Clingani och Corynoides sp. Denna skiffer är känd 

 fran Tosterup, Jerrestad och Gislöf; den är väl utvecklad på Bornholm 

 vid Vasagård och vid Risebäck. 



f) Zonen med Climacog raptus Vasae Tullb.*) är liksom den följande 

 zonen endast känd fran Vasagård på Bornholm, der den framträder på 

 tvenne ställen. Den består af en ganska mägtig bädd af hårdare skiffrar, 

 hvari endast ofvannämnda art funnits. Denna öfverensstämmer fullkoin- 

 ligt med engelska exemplar, hvilka finnas tillsamman med Clim. Wilsoni 



) Climacog raptus Vasae n. sp ; majusculus, angustior, testa transverse 

 striata; hydrothecis margine inferiore concava; spina basali media 

 brevi, lateralibus vix visilibus. — Occurrit ad Vasa Bornholmiæ; 

 etiam in Scotia ad Dobbs Linn (B#) una cum Clim. Wilsoni a Glar. 

 Lapworth collecta. 



