79 



haardere, har muslet Brud og nogle mørke Tegninger paa lysere 

 Bund; i denne haardere Skifer er der ikke fundet Forsteninger. 



Trinucleusskiferen har, som tidligere nævnt, ved Vasegaard en 

 meget svag, sydlig Hældning, og umiddelbart SØ for Vandmøllen ved 

 Vasegaard begynder Hældningen i Trinucleusskiferen at blive svagt 

 nordlig eller nordvestlig. I den Lagrække, som her kan iagttages, 

 danner Trinucleusskiferen det øverste Lag; derefter kommer en Af- 

 brydelse, der naar op i den nederste Del af Gotlandiums Graptolit- 

 skifre. Den Del af Serien, der her paa Grund af Jorddækning og 

 Mangel paa Forekomster skjuler sig for Observation, er større end 

 den tilsvarende paa Grænsen mellem Kambrium og Ordovicium, der 



Lapw. Denna zon torde sålunda motsvara zonen med Clim. Wilsoni, den 

 lägsta i Hartfellgruppen i Skotland. 



g) Fossilfria skiffrar ligga under den foregående bådden i profilen 

 vid Vasagård på Bornholm. De utgöras a) öfverst af en bädd hårda 

 tjockskifviga skiffrar, än svarta med grått streck, än gråaktiga; ß) der- 

 under ett lager af hvitaktig, talkig skiffer och hvit plastisk lera; y) un- 

 derst svart skiffer (med grått streck), stundom grå, hvari några brachio- 

 poder och en otydlig Climacog raptus funnits.« 



De 7 ældre Zoner h— o er kun kendte fra Fågelsång, men savnes i 

 det sydøstlige Skaane. Ved Fågelsång er deres Beliggenhed oven paa 

 Ortocerkalken. 



I Skaane er der særlig en Egn, hvor man har Lagrækken fuldstæn- 

 dig fra Ortocerkalken til og med Trinucleusskiferen. Det er i det syd- 

 østlige Skaane, dels ved Tommarp i Kanalen fra Tommarps nordlige 

 Kalkbrud til den fjerde Vandmølle ved Tommnrp, hvor Lagene er blot- 

 tede i Væggene og ikke altid let tilgængelige, og dels ved Jerrestad, nær- 

 mere bestemt ved Neckebo, hvor man dog har langt bedre Lejlighed til 

 at studere Skifrene og deres Forsteninger.*) 



Olin og Moberg, der har behandlet denne Lagrække, opstiller som 

 det Ortocerkalken oe Zonen med Trinucleus coscinorrhinus nærmest 

 overlejrende Lag Graptolitskifer med Dicranog raptiis Clingani, der ogsaa 

 indeholder Diplogr. foliaceus og dens var. calcaratus, Diplogr. qnadri- 

 mucronatus, Diccllogr. Forchhammeri og Climacogr. bicornis. Oven over 

 Clingani-Zonen kommer Skifer, der i stor Mængde indeholder en Cli- 

 macog raptus, som Olin mener at være Cl. styloidcus Lapw., og desuden 

 Pleurogr. linearis Carr Olin opstiller derfor en Zone med Pleurog raptus 

 linearis som nærmest underlejrende Trinucleusskiferen. 



Naar vi nu atter vender os til Bornholm og navnlig til Tullbergs 

 Angivelser af Forsteninger fra de forskellige Findesteder, tinder vi, at 

 den egentlige Forskel mellem Tullberg's Zone med Dicranogr. Clingani 

 ved Vasegaard og hans Zone med Climacogr. slyloideus ved Risegaard er 



*) For disse Lokaliteter se: E. Olin, Om de Chasmopskalken och Tri- 

 nucleusskiffrern motsvarande bildningarne i Skåne. Lunds Univ. 

 Årsskrift 1906 S. 33-38, og I. C. Moberg, Guide for the principal 

 Silurian districts of Scania (with notes on some Localities of Me- 

 sozoic beds) 3 The Jerrestad-Tommarp valley. — Gcol. För. Förh. 

 Bd 32 S. 85-104. Stockholm 1910. 



