81 



arbejdet Faunaen, har ialt bestemt 22 Arter, der saa godt som alle 

 genfindes i Skaane. Mellem disse mærkes: Trinucleus, 2 Arter, Am- 

 pyæ Portlocki Barr, og A. gratus Barr., Asaphus ( Ptychopyge) nobilis 

 Barr., Illænus Angelini Holm, ///. megalophthalmns Lnrs., Phillipsia 

 parabola Barr. m. fl. Mellem de Forsteninger, som Forf. har fundet 

 ved Vasegaard, maa nævnes Staurocephalus clavifrons Ang. 



Disse Forsteninger viser, at den bornholmske Trinucleusskifer er 

 ganske overensstemmende med den skaanske, og tillige, at de to Af- 

 delinger, der kan udskilles i Skaane, er repræsenterede i den born- 

 holmske Trinucleusskifer. 



Gotlandium. 

 Rastrites- og Cyrtograptusskifre. 



(Bornholms øvre Graptolitskifre.) 



Rastrites- og Cyrtograptusskifre forekommer paa to Steder, der 

 ligger isolerede fra de ovrige Silurforekomster, og hvis Sammenhæng 

 med disse det ikke er let at udrede. Stederne er ved de nederste 

 Dele af Læsaa og Øle Aa, ved Læsaa fra Kuregaard i Aaker og ved 

 Øle Aa fra Kjøllergaard i Persker. 



Skiferen ved Læsaa kan staa i Forbindelse med Ortocerkalken 

 og Dicellograptusskiferen ved Risebæk, men da der ingen Observa- 

 tionspunkter for faststaaende Stenart findes nærmere Kuregaard, end 

 0 for Skelbro, hvor man har iagttaget Ortocerkalk ved Brøndgravning, 

 og da Hældningen af Cyrtograptusskiferen ved Læsaa, der tydelig er 

 paavirket af de Forkastninger, der skiller den fra Ræt-Lias Dannel- 

 serne, heller ikke beviser noget, kan dette kun fremsættes som en 

 Mulighed. 



For Graptolitskifrene ved Øle Aa er Forholdene noget tydeligere; 

 her tindes der en temmelig sammenhængende Lagrække med svag og 

 ret jævn, sydlig Hældning. Kun i Knæet paa Aaen lige V for Kjøller- 

 gaard er Hældningen stærkere, og sydligst ved Slusegaard i Persker er 

 den temmelig uregelmæssig. I Brønden ved Kjøllergaard findes ogsaa 

 Graptolitskifer, og muligvis er det samme Stenart, der findes i Brøn- 

 dene i begge de Gaarde, der ligger lige N for Landevejen. Da vi her 

 har Olenus Etagen ved Brogaard liggende næsten vandret eller med 

 svag, sydlig Hældning, synes det, som om Afstanden mellem Brogaard 

 og Kjøllergaard, ca. 500 m, er for lille til, at den normale Rækkefølge 

 fra Midten af Olenus Etagen til Basis af Gotlandium, en Række, der 

 mindst maa vurderes til 40 — 50 m, her skulde findes under Jorddæk- 

 ningen, og at Forklaringen snarere skulde søges i en Forkastning, der 

 rimeligvis gaar omtrent i Retningen VNV — ØSØ. 



Danmarks geologiske Undersøgelse. I. R. Nr. 13. G 



