98 



Kyststrækningen fra Ormebæk forbi Rønne. 



Hvor Kysten ved Ormebæk bøjer om i nordvestlig Retning, for- 

 andres ogsaa Strygningsretningen hos Ræt-Lias Dannelserne, der mod 

 0 staar stejlt oprejste med NNV-lig Strygning og Fald mod 0, men 

 de har dog en omtrent ensartet Lagstilling, saa at man maa anse dem 

 for at danne et sammenhængende Kompleks, i det mindste til Kastels- 

 odde. Hældningen er her vestlig med større eller mindre Afvigelser. 1 ) 



V for Ormebæks Udløb graver man af og til Ler; her er Lag- 

 stillingen temmelig uregelmæssig, og Leret er gennemsat af Glideflader, 

 hvilket tyder paa, at man er i Nærheden af en Forkastning. Hæld- 

 ningen er ca. 20° mod V noget til N. Længere mod N ser man i 

 Strandskrænterne paa Galgeløkken Melsand, der ikke meget afviger 

 fra vandret Stilling. Hældningen er vestlig med lidt Afvigelse. Disse 

 Melsandslag fortsætter sig til Kastelsodde. Forsteninger er meget 

 sjældne i disse Dannelser, men de enkelte, der er fundet, giver dog 

 bestemte Antydninger om Alderen. Ved Ormebæk er fundet Arter af 

 Dictyophgllum, der hører hjemme i Ræt og ældste Lias, og paa Galge- 

 løkken forekommer Cardinia Follini Lgn., der ogsaa er fundet i et 

 Lag i Skaanes ældste Lias, Cardinia Bænken; hvorvidt den har 

 levet i Saltvand eller i Brakvand, er uvist. Baade ved Ormebæk og 

 paa Galgeløkken forekommer mellem Melsand- og Lerlagene ubetyde- 

 lige Kullag, som man tidligere har prøvet at bearbejde. 



Mellem Rønne og Kastelsodde gaar Ræt-Lias Dannelser i Dagen 

 paa forskellige Steder, og det ser ud, som om Lagstillingen er den 

 samme paa hele denne Strækning. 



Ved Fyret og Kirken gaar Strandskrænten stejlt ned mod Vandet 

 og er nogle Steder forsynet med et Glacis. Næppe 100 m S for Baade- 

 havnen kommer Ler, graat Sand og' Sandsten frem til Overfladen. 

 Hældningen bestemtes paa et Lag af Sandstenen til 10 — 15° mod S 

 10° V. 



Ud for de yderste Huse i Rønne kommer ogsaa Lias Bjærgarter 



r ; Man har tidligere gravet efter Kul her, og de Kulfløtser, der da var Gen- 

 stand for Arbejde, hældede mod V med N— S-lig Strygning. En Angivelse 

 herom findes hos Thaarup (Bornholms Amt S. 260—261. Kbhvn. 1839), der 

 har sine Oplysninger fra Landinspektør Balslev. Denne skriver: »Vesten 

 for den saakaldte Knurrenborg Løkke ere tre eller fire Fløtser bearbej- 

 dede. De angives saaledes: Strygende mellem S og N. Fald 1 Alen paa 

 2 x /s Alen mod Vest. Mægtigheden mellem 6 og 12 Tommer. Det er fore- 

 kommet mig utroligt, at disse Fløtser have Fald mod Vest, da alle andre, 

 hvis Strygende ere i sydlig og nordlig Retning, have et østligt Fald Jeg 

 har søgt Oplysninger hos fire Mænd, som have arbejdet paa disse Fløt- 

 ser, men de have alle været enige i Retningen af det angivne Fald. En 

 ufuldstændig Undersøgelse, som jeg senere foretog, stemmer med disse 

 Angivelser.« 



