104 



del muligt her at iagttage Kullag; i den nordlige Ende af de gamle 

 Grave kan man bestemme deres Hældning til ca. 20° mod 0 20° N, 

 men det er dog muligt, at Lagene her er forstyrrede ved Skred. 



Ved Pythuset har man gravet Ler i Skakter til Brug ved Fajance- 

 fabrikation; N for det østligste Hus N for Landevejen har der været 

 ført en Skakt ned i et Lerlag, der maa ligge oven over Myoconeha 

 Bænken. Her lindes 5 — 6 forskellige Lerlag, der har været Genstand 

 for Arbejde; dette var vistnok det østligste. 



Denne Gruppe af Lias Dannelser fortsætter sig omtrent til Orme- 

 bæks Udløb eller maaske lidt NV for dette og er ved en Forkastning 

 skilt fra de Lag, der findes længer mod N ved Kysten. 



Inden for dette Omraade har der tidligere været drevet Kulbryd- 

 ning, navnlig i Aarene 1773 og 1774 af en »praktisk Bergmand ved 

 Navn Schram«; man førte da en Skakt ned til en Dybde af 28 Favne 

 (53 m). Paa ældre geologiske Kort lindes disse Kullag angivet, saa- 

 ledes hos Ørsted og Esmarch, hos Forchhammer og hos Jespersen 

 (Bidrag til Bornholms Geotektonik II); ved Pythuset angives saaledes 

 ca. 8, ved Onsbæk Teglværk 3 og i Onsbæk 2; ligeledes angives 2 Kul- 

 lag ved Korsodde. 



En meget nøjagtig Fremstilling af Kullagene ved Pythuset og i 

 Onsbæk giver Jespersen (Geogn. Vejviser S. 28 — 30). Regnet fra V 

 har han ved Pythuset 10 Kulrænder, hver med sit Navn; 3 af disse 

 har en Mægtighed af mindst 1 Alen. For 2 af dem angiver han fuld- 

 stændigt Strygning og Hældning, for Nr. 1 (fra V regnet): 23° Fald 

 med Strygning N 27° V; for Nr. 10: 55° Fald med Strygning N49° 

 V. Endnu østligere angives et Kullag med Fald af 70° og Strygning 

 N 30° V. 



Kullagene i Onsbæk anser Jespersen for at være »en Fortsæt- 

 telse « af dem ved Pythusel; d. v. s. han anser dem for at være yngre 

 end hine og saaledes at være dannede i Sammenhæng med dem. Dog 

 er det meget muligt, at de østligste af Kullagene ved Pythuset er iden- 

 tiske med de vestligste i Onsbæk. I Onsbæk omtaler Jespersen 6 Kul- 

 rænder, 4 V for det tykke Lerlag og 2 0 for dette, og giver udførlig 

 Beskrivelse af Lagene helt hen til Grønsandet; navnlig fremhæver 

 han, hvorledes Lagstillingen mod 0 stadig bliver stejlere, og at, 

 »hvor Grønsandet og Kuldannelsen mødes, staa de begge lodret og 

 ere parallele«. (Smlgn. Fig. 10, Side 141.) 



Ved Stranden V for Ormebæks Udløb er denne Gruppe Lias Dan- 

 nelser ved en Forkastning skilt fra de Lag, der gaar frem i Strand- 

 kanten ved Galgeløkken 1 ); men i hvilken Retning denne Forkastning 

 forløber, er det umuligt med Sikkerhed at afgøre; dog taler meget for, 



Se Fodnote S. 98. 



