114 



Lergrav og ved Holsterhus i Persker 1 ), ligesom i Skaanes kulførende 

 Dannelser 2 ). 



I Strandkanten S for Bagaa kommer Ræt-Lias paany frem til 

 Overfladen fra Sorthat Odde til Blykobbeaas Munding. Lige ved 

 Mundingen af Aaen findes et groft Konglomerat med jærnholdig 

 Sandsten som Basis; deri findes Boller af Vs — 2 cm Størrelse, mest 

 af Kvarts og Feldspat, men ogsaa af Sandsten og Jærnsten. Nord- 

 ligere findes der jærnholdig Sandsten og Sandlag i Stranden. I disse 

 Lag er der ikke fundet Forsteninger, de er dog sikkert marine og 

 hører sammen med Lagene nærmest S for Aaens Munding. Disse 

 nordlige Lag stryger N 35— 40° V og hælder 40—50° mod N 55—50° 0. 



Ved Kysten ca. 200 m S for Blykobbeaas Munding set atter Ræt- 

 Lias Dannelser, Ler og Melsand, men deri findes ogsaa Lag af stærkt 

 jærnholdig Sandsten eller Jærnsten, der endog kan blive konglomerat- 

 agtig; da ligner den Stenarten N for Aaens Munding og ogsaa den 

 fra Hvidodde. Her forekommer meget daarligt bevarede marine For- 

 steninger; man har dog kunnet bestemme Tancredia Johnstrupi og 

 Leda subovalis, hvilke med Sikkerhed karakteriserer Laget som Mel- 

 lemste Lias. Faunaen i sin Helhed er endnu ikke bearbejdet, og det 

 foreliggende Materiale er heller ikke tilstrækkeligt dertil. Allerede nu 

 kan man dog udtale, at den indeholder en Del Elementer, der savnes 

 i Myoconeha Bænken. Lagene stryger nordligst omtrent N 15° V med 

 35° østlig Hældning. Den forsteningsførende Jærnsten lidt sydligere 

 stryger N 35 0 V med ca. 60° vestlig Hældning. 



Denne Sandsten findes henved 400 m S for Blykobbe Aas Mun- 

 ding; dens Lagstilling er saadan, at den ikke kan høre sammen med 

 Lagene mod N, der indad Land til overlejres af Sandlag med Kul- 

 flølser, det saakaldte Sorthatsystem. Forekomsten har da ogsaa 

 den Betydning, at den angiver dette Systems sydlige Begrænsning. 



I Omraadet fra ca. 200 m S for Bagaa til Blykobbe Aa har man 

 tidligere brudt Kul i temmelig stor Udstrækning. Dette Kulværk, Sort- 

 hat, blev dog nedlagt i 1868. 



1 ) Senere vil blive givet en Oversigtstabel over de bornholmske Ræt-Lias 

 Dannelser og en Fremstilling af de Slutninger, hvortil Floraen og Fau- 

 naen kan lede. Allerede tidligere er fremhævet, at Floraen og Faunaen 

 synes at lede til forskellige Slutninger med Hensyn til de respektive Dan- 

 nelsers Alder, men herved maa man ikke glemme, at kun forholdsvis 

 rige Floraer eller Faunaer kan give fuldgyldige Beviser; en enkelt Mus- 

 ling eller et enkelt Planteaftryk siger i Reglen intet. 



2 ) Floraen fra Kurremölla er fornylig blevet bearbejdet af Hj. Möller og 

 T. G. Halle (The fossil Flora of coal-bearing Deposits of South-Eastern 

 Scania, Arkiv för Botanik, Band 13, Nr. 7, Stockholm 1913). Denne Flora 

 indeholder Former, der mest tyder paa Mellemste Jura og Wealden, og 

 viser saaledes hen paa yngre Alder end nogen af de bornholmske Floraer. 



