139 



Omtrent 150 m 0 for det Sted, hvor Konglomeratet gaar i Dagen, 

 lindes den saakaldte Ørsteds Kilde, et Borehul, hvor svagt jærnholdigl 

 Vand vælder frem. Det blev boret 1819 af den geologiske Kommission, 

 der bestod af Ørsted, Esmarch og Forchhammer (1820, S. 55 — 57). 

 Man borede 25 m i Mergel og fik paa dette Niveau Vand, hvorefter 

 man borede yderligere 28 m i vekslende Lag af fast Sten og Grus. 

 Ved 53 m standsedes Boringen paa Grund af den stærke Tilstrøm- 

 ning af Grus og Vand. Lagenes tilsyneladende store Mægtighed skyl- 

 des den stejle Lagstilling. 



I Aaskrænten over for Kilden findes der Grønsand paa en Stræk- 

 ning af ca. 100 m til en lille Markvej, der gaar over Aaen; her har 

 tidligere den nedre Vandmølle været. Lagstillingen er ejendommelig; 

 ca. 30 m neden for Kilden staar Lagene næsten lodret og stryger 

 N 25° V; lige over for Kilden har en haardere Bænk Hældning 60° mod 

 0 15° N, og lidt oven for Kilden i den skarpe Krumning af Aaen er 

 Hældningen 25 — 30° i 0 15° N; op mod den gamle Vandmølle af- 

 lager Faldet stadig, saa at Lagene der ligger næsten vandret. Umid- 

 delbart oven for Markvejen kan i venstre Aabred ses løst Grønsand. 



Derefter ser man ikke noget til Grønsandet før oppe ved Hotellet, 

 hvor der i den gravede Rende fra den gamle, øvre Vandmølle ses 

 Grønsand, der hælder højst 10° mod S 20° V; dette ses ogsaa i en 

 Kilde N for Ladebygningen. Stenarterne ved Stampen ligner meget 

 dem paa Stranden fra Forchhammers Klini til Horsemyre Odde; lige- 

 som der forekommer ogsaa her baade mere finkornede, der minder 

 om Mergelen ved Muleby Aa, og mere grovkornede. Ogsaa Haard- 

 hcden varierer, idet der findes haard, næsten kalkstensagtig Mergel 

 og mere blød; løse Sandlag er sjældne, og Kvartsit er ikke funden 

 ved Stampen. 



Ved Stampen er der i Tidernes Løb samlet en Del Forsteninger; 

 af Belemniter er kun fundet Actinocamax wesiphalicus ; desuden ma a 

 nævnes Rhynchonella cordi formis Posselt, Terebratula biplicata Sow., 

 Pecten inflexns v. Hag., P. fenestratns Ravn, P. inversus Nilss. og Östren 

 hippopodium Nilss. 



Uden for disse to sammenhængende Rækker af Observations- 

 punkter er det kun paa faa og spredte Steder, at Grønsandet gaar i 

 Dagen; vi skal i Korthed gøre Rede for disse. 



Paa Markerne 0 for Amager Bro har man flere Steder truffet 

 Grønsand ved Gravninger, og pletvis kan man endog naa det med 

 Ploven. I en nygravet Brønd fandtes diluvialt Grus, ca. 1 m mæg- 

 tigt, og derunder løst Grønsand med mere lerede Striber. Et Lerlag 

 fandtes at hælde ca. 10° mod V 20° S. Dette Observationspunkt lig- 

 ger saa nær ved Steder, hvor Ræt-Lias gaar i Dagen, at Grænsen her 

 kan bestemmes med en Fejl af i det højeste 50 m. 



