155 



kløftningszoner. Diabasernes Alder kender vi rigtignok ikke med 

 Sikkerhed, men der er dog meget, der taler for, at de er brudt 

 frem før den kambriske Tids Begyndelse. Dog bør fremhæves, at 

 der ogsaa i de yngre Dannelser paa Bornholm forekommer Disloka- 

 tioner med nordlig eller nordøstlig Retning. 



For de VNV — ØSØ-lige Sprækkedales Alder har man heller ikke 

 mange Holdepunkter. At denne Retning forekommer i de yngre Dan- 

 nelser, bør vel bemærkes, men deraf at slutte sig til en postsilurisk 

 eller yngre Alder for dem, vilde sikkert være forhastet; vi har paa 

 Bornholm ligesom mange andre Steder Eksempler paa, at Bevægelser 

 er foregaaet langs samme Spalte eller i samme Retning til forskellige 

 Tider. 



Hvad angaar den gensidige Alder af Forkløftningerne med nord- 

 nordøstlig og vestnordvestlig Retning inden for Helleds- og Paradis- 

 bakke Partiet, saa er der et Forhold, der taler for, at de ikke kan 

 være opstaaet samtidig. I dette Omraade findes der nemlig en Del 

 Sandstensgange, der alle følger den vestnordvestlige Retning. Hvis 

 disse to Sprækkesystemer var samtidige, maatte man tænke sig en 

 temmelig stor Forskel i Intensiteten af Spændingen, der for det ene 

 System bevirkede Revner, der fik Forbindelse med ildflydende Mas- 

 ser i Jordens Indre, og for det andet saadanne, der fik Forbindelse 

 med den Tids Havbund og de Sedimenter, som aflejredes paa denne. 



Ved Listed gaar en Sandstensgang baade gennem Graniten og 

 den store Diabasgang der (S. 20). Dette kunde tyde paa, at det 

 vestnordvestlige Sprækkesystem inden for Grundfjældet er yngre end 

 det nordlige og maaske samtidigt med den vestnordvestlige Retning 

 inden for de sedimentære Dannelser, d. v. s. tertiært, men at det om- 

 talte Forhold ikke afgiver noget Bevis derpaa, maa udtrykkelig frem- 

 hæves. 



Granitgrænsen og Forkastninger inden for Siluret. 



Angaaende de Forkastninger, der findes paa Grænsen mellem 

 Grundfjældet og Nexø Sandstenen, kan der i det væsentlige henvises 

 til det Resumé af Grænseforholdene, der tidligere er givet S. 49 — 55. 



Graniten er ved Grænsen mod Sandstenen sønderdelt i en Række 

 Flager, hvis østlige Dele er sunkne, saa at den overlejrende Sandsten 

 der er bleven beskyttet mod Denudationen. Disse Flager begrænses 

 af Forkastninger i VNV — ØSØ og omtrent N — S. 



De vestnordvesllige Forkastninger fremtræder som Regel meget 

 tydelig i Terrænet, idet Graniten hæver sig som en »Klint« op over 

 Sandstenen, der ligger fladt paa det lave Terræn foran. De Nord — 

 sydlige Forkastninger fremtræder derimod ikke i Terrænet; dem maa 

 man konstatere ved en nøjagtig Undersøgelse af alle de tilgængelige 



