156 



Observationspunkter, navnlig Brøndene. Denne Forskel skyldes hoved- 

 sagelig den senere Denudation og navnlig Virksomheden af den sydøst- 

 lige Isstrøm, der afsluttede Indlandsisens Virksomhed paa Bornholm. 



Man kan ikke spore nogen Fortsættelse ind i Granitterrænet af 

 de Forkastninger, der adskiller Sandstenen og Graniten; dette gælder 

 dog ikke den Forkastning, der 0 for Aakirkeby kan ses ved Egby og 

 Myremølle. Denne Forkastning, der er den længste paa hele Granit- 

 grænsen, træffer, naar den forlænges mod VNV, den sydvestlige Kant 

 af Granitmassivet i Almindingen og saaledes Nordsiden af de store 

 Dalstrøg i Vestermarie, der mod 0 ender med Vallensgaards Mose. 



Som Forkastninger med vestnordvestlig Retning spiller en stor Rolle 

 paa Grænsen mellem Nexø Sandstenen og Graniten, gør de det paa 

 Grænsen mellem Siluret og de yngre Dannelser, samt inden for Siluret. 



I Lagrækken ved Læsaa, der af Johnstrup opfattedes som en 

 regelmæssig Skaal 1 ), afbrydes den regelmæssige Lagfølge af Forkast- 

 ninger, efter Hældningen at dømme fire i Antal (se Fig. 9). Af Bjærg- 

 arternes (Zonernes) Forekomst i Terrænet kan man konstatere, at den 

 Forkastning, der N for Vasegaard skiller Ölenusskifrene fra Ortocer- 

 kalken, og den, der ved Limensgade og Soldatergaard skiller Ortocer- 

 kalken fra de Grønne Skifre, har vestnordvestlig eller vestlig Retning. 

 Hvorledes de to Forkastninger gaar, der S for Vasegaard skiller Tri- 

 nucleusskiferen fra Dicellograptusskiferen, og som S for Hullegaard 

 skiller Dicellograptusskiferen fra Ortocerkalken og Dictyograptusskife- 

 ren, er det vanskeligt at afgøre; formodentlig har de omtrent samme 

 Retning, idet deres Springhøjde ikke kan være stor; deres Indflydelse 

 paa Fordelingen af Zonerne i Terrænet er ogsaa ret ubetydelig. 



Hvorledes de yngre Silurdannelser i Omraadet S for Aakirkeby 

 er begrænsede mod Nexø Sandstenen, kan ikke sikkert bestemmes 

 ved Hjælp af de tilgængelige Observationspunkter. At Tværforkastnin- 

 ger i omtrent nordlig Retning danner Grænserne, er rimeligt, men 

 deres Beliggenhed og nøjere Retning lader sig ikke udfinde. 



Ogsaa mindre Forstyrrelser med vestnordvestlig Retning, der vel 

 næppe bør betragtes som mere end Forkløftningszoner, kan iagttages. 

 Flere Steder kan man i forskellige Dele af Stenbrud i Nexø Sandsten 

 se Brudlinjer eller forskelligartet Hældning; Grænselinjen har da hyp- 

 pig vestnordvestlig Retning. Det er muligt, at Sandstensforekomsten 

 ved St. Haldegaard i Aaker er en Horst, der staar op mellem de 

 Grønne Skifre mod N og S. Hvis dette er Tilfældet, kan Forkast- 

 ningerne ikke være særlig store, da Sandstenen her er kvartsitisk og 

 tilhører Nexø Sandstenens øvre Del. Forkastningerne gennem Siluret 

 stryger ud omtrent paa disse Steder. 



*) Se Profil og Kort i Abriss der Geologie von Bornholm. 1891. 



