157 



Forkastninger mellem Silur og Ræt-Lias. 



Grænsen mellem Ræt-Lias og Silur er alle Vegne Forkastninger; 

 ingen Steder kan man iagttage Paalejring. 



Efter Fordelingen af Dannelserne i Terrænet kan man bestemme 

 Retningen af et Antal af disse Forkastninger; de har omtrent samme 

 Retninger som Forkastningerne ved Granitgrænsen. Der er dog den 

 Forskel, at Forkastningerne mellem Ræt-Lias og Silur jævnlig ikke 

 er sammenhængende, men afbrudte, saa at de danner Zigzaglinjer. 

 Dette er f. Eks. Tilfældet med Grænsen fra Robedale til Sose; den 

 danner ikke faa Knæk, og alligevel kan man inden for Ræt-Lias se 

 omtrent ensartet Hældning mod SV eller VSV, og dette overlejres at 

 Grønsandsdannelser, som ved deres Grænse synes at ligge forholds- 

 vis uforstyrret. 



Det samme synes at være Tilfældet med Grænsen fra Sose til 

 Læsaas Munding; den gaar V for Julegaard ret tæt ved Stranden, 

 mellem Julegaard og Pæregaard længere inde i Landet og kommer 

 ved Risebæks Munding atter Stranden meget nær. (Profilet neden 

 for Vandfaldet). Mellem Risebæk og Læsaa gaar Ræt-Lias Dannel- 

 serne temmelig langt ind i Landet, og Grænsen mellem dem og Si- 

 luret kan ikke her nøjagtig bestemmes. Mellem Læsaa og Grødby 

 Aa gaar Graptolitskifre atter helt ud i Strandklinten. Den rimeligste 

 Forklaring er, at Silurpartierne ved Vandfaldet i Risebæk, ved Kure- 

 gaard og paa Stranden mellem Aaernes Udløb er Horster, der begræn- 

 ses af Tværforkastninger, der har omtrent nordlig Retning. 



Disse Tværbrud falder omtrent sammen med Øst- og Vestgræn- 

 serne for Omraadet med de yngre Silurdannelser ved Læsaa, saa at 

 man maa være berettiget til at antage, at de fortsætter sig saa langt 

 mod Nord, at de naar den nordligste af de vestnordvestlige Forkast- 

 ninger, som skiller Olenusskifrene fra Ortocerkalken. 



Forkastninger inden for de mesozoiske Dannelser. 



Grønsands Omraadet i Nyker er en sunken Flage (eller et Kom- 

 pleks af saadanne), der mod S og NØ begrænses af Ræt-Lias, som 

 ogsaa er sunket i Forhold til Granitmassivet. Skæringspunktet for 

 Forkastningerne mellem Granit og Ræt-Lias ligger omtrent ved Rin- 

 geby Bro 1 ); den sydlige Ræt-Lias-Flage danner en Kile med Spidsen 



*) Her omtrent synes der at være et vigtigt Skæringspunkt for Forkast- 

 ninger. Som det tidligere er fremhævet, kan man spore en Fortsæt- 

 telse af den store vestnordvestlige Forkastning, der 0 for Aakirkeby gaar 

 fra Faareby til Egeby i Sydkanten af Alminding Massivet. Den danner 

 et større Dalstrøg i den nævnte Retning, der dog indeholder løse Jordlag 

 af stor Mægtighed, og som gaar N om Vestermarie Kirke op til Ringeby 

 Bro og fortsætter sig til Elleby Gaarde. 



