159 



I Bunden af Aaen kan man følge Lerlagene med Meterborel og 

 iagttage, at de staar næsten lodret, og at deres Grænser er parallele 

 med Grænsen mellem Leret og Graniten, som gaar i N 20° 0 — S 20° V. 

 Lerlagene stryger saaledes i denne Retning. 



Østligst fandtes hvidt eller lysegraat Ler og længere mod V sort 

 eller meget mørkegrønt Ler og fint, hvidt, kaolinholdigt Sand; mellem 

 den forvitrede Granit og Sandet fandtes ca. 0,5 m grønt og sort, meget 

 fedt Ler med indæltet Kaolinsand og Granit-Fragmenter. Dette Ler 

 repræsenterer saaledes en Forkastningsbreccie. Grænsen mellem Gra- 

 niten og Leret gaar lige ud i den nordligste Krumning af Aaen, før 

 denne munder ud i Bagaa. 



Breden af Granithorsten er ca. 25 m, og Graniten er stærkt for- 

 kløflet, forvitret og kaoliniseret; navnlig mod V er den meget kaolin- 

 rig. V for Granithorsten findes der fint, hvidt, kaolinholdigt Sand, 

 hvis Lag ogsaa synes at staa lodret og at stryge parallelt med Grænse- 

 fladen mod Graniten. Endvidere fandtes graalige, til Dels kulholdige 

 Sand- og Lerlag. 



Kun paa disse to Steder har man en saadan Granithorst indeklemt 

 mellem de yngre Dannelser, og i det store Hele synes Forholdene paa 

 disse to Steder at være ens. Lagene staar næsten oprejst, og de kul- 

 førende Dannelser V for dem, som var tilgængelige i de gamle Sorthat 

 og Bagaa Kulværker, hælder indad mod Granithorsterne; i Sorthat- 

 systemet hældede Kulfløtserne 45 — 70° mod ØNØ og i Bagaasystemet 

 3 — 19° mod ØSØ. Den eneste Forskel, man kan iagttage, er egentlig 

 kun, at ved Blykobbe Aa findes der V for Hovedhorsten en eller to 

 andre, tynde Plader af forvitret Granit inde i Ræt-Lias Dannelserne, 

 samt at der ved Muleby Aa findes Ræt-Liaslag mellem Granithorsten 

 og Grønsandet. Det er aabenbart, at Nathorsts Forklaring (1. c. S. 122, 

 Fig. 6) er rigtig, selv om Forholdene maaske er mere komplicerede, 

 end han tænkte sig. Hovedgrunden til disse indviklede Forhold er, 

 ligesom i Profilet gennem Ræt-Lias og Kridt i Stampe Aa, at der langs 

 samme Forkastningsspalte er sket gentagne Sænkninger. 



Den første Sænkning er rimeligvis sket V for Graniten, saaledes 

 at hele Omraadet mod Vest er sunket; det er antagelig en større Flage, 

 der har holdt sammen i nogenlunde vandret Stilling; siden er der ved 

 Granitranden sket en ny Sænkning af en smal Flage, hvorved Ræt- 

 Lias Lagene mod V er bleven sænkede uregelmæssigt, saaledes at Hæld- 

 ningen er slørst mod 0 nærmest ved Horsten og aftagende udefter 

 mod V. Derefter er Sænkningen af Grønsands Omraadet foregaaet 

 langs Spalter, der har ligget meget nær ved de tidligere og parallelt 

 med dem. Denne Sænkning er ogsaa sket i forskellige Stadier, saa- 

 ledes som de mellem Granithorsten og Grønsandet ved Muleby Aa 

 indeklemte Ræt-Lias Lag beviser; de ved Grønsands Omraadets Syd- 



