164 



en stor Mængde, der er af samme Art som Bjærgarterne i Bornholms 

 Undergrund : Granit, Sandsten, Skifre, Kalksten o. a. Men desuden 

 findes der talrige Mængder af Sten, hidførte fra Sverige og Østersøen. 

 Den samme Forskellighed er til Stede i Lerets finere Bestanddele, om 

 end den her ikke er saa let paaviselig. 



I de øverste Lag er Moræneleret altid gult eller gulbrunt; i større 

 Dybde er det graat. Denne Forskel i Farven hænger ikke sammen 

 med nogen Forskel i Alder eller Oprindelse, men er en Følge af For- 

 vitring og deraf følgende Farveforandring. Grænsen mellem det gule 

 og det graa Moræneler kan ligge i ret forskellig Dybde under Over- 

 fladen. Da Forvitringens Nedtrængen til slørre Dybder finder Sted 

 sammen med nedsivende Vand fra Overfladen, viser det sig, at Græn- 

 sen mellem det gule og det graa Moræneler gennemgaaende ligger 

 dybere, jo magrere, mere sandet og let gennemtrængeligt for Vand, 

 Moræneleret er. Hvor dets Mægtighed er ringe, f. Eks. hvor Leret 

 hviler som et tyndt Lag paa Granit- eller Sandstensundergrunden, er 

 det ofle gult af Farve gennem hele Laget. Det samme er Tilfældet 

 paa sine Steder langs Sydkysten, hvor Leret som et 4 — 5 Meter tykt 

 Lag hviler paa Grus, eller paa Steder, hvor nedsivende Vand i det 

 hele har haft gode Betingelser for at trænge igennem Leret. 



Morænelerets Beskaffenhed afhænger i en væsentlig Grad af, hvilke 

 Stenarter Grundbestanddelene hidrører fra. Da alt tilført glacialt Ma- 

 teriale er kommen til Bornholm fra Retninger imellem Nord og Øst, 

 vil de Omraader, hvorfra Materialet er taget, i Hovedsagen være den 

 østlige Del af Sverige samt Østersø Omraadet, og Materialet hidrører 

 overvejende fra Stenarter, tilhørende Silur og ældre Formationer, i 

 mindre Grad fra Jura og Kridt. 



Med Hensyn til den relative Mængde af de forskellige Slags Blokke, 

 som Moræneleret indeholder, kan der være store Forskelligheder. Det 

 kan saaledes eksempelvis nævnes, at der Nordvest for Oleskirke er fun- 

 det Moræneler, hvis Blokke næsten udelukkende bestaar af Bjærgarter, 

 tilhørende Grundfjældet. Det samme er Tilfældet paa Strækninger i 

 Almindings Omraadet og andre Steder. Derimod kan man ogsaa om- 

 vendt finde, saaledes som det f. Eks. er paavist ved Hasle, at kun 

 Halvdelen eller Tredjedelen af Blokkene bestaar af Grundfjældsbjærg- 

 arter, medens den øvrige Del væsentlig bestaar af kambrisk-siluriske 

 Bjærgarter: Sandsten, Skifre og Kalksten. Paa sine Steder kan Blokke 

 af Lerskifer være til Stede i en saa overvældende Mængde, at de giver 

 Morænen fuldstændig Karakter af at være en Lokalmoræne. Det er 

 iagttaget saavel paa Nordlandet, f. Eks. i Nærheden af Vang, som paa 

 Sydlandet. 



Denne Forskellighed i Morænelerets Indhold af Sten staar i nær 

 Forbindelse med og afspejler sig i Lerets hele Beskaffenhed. Hvor 



