192 



Kridtformationen. Kridtformationens Bjærgarter er meget hyppige 

 som løse Blokke paa Bornholm, og i mange Tilfælde er det muligt 

 med temmelig stor Sikkerhed at fastslaa deres Hjemstavn. I det store 

 og hele kan man skelne mellem Kridtblokke, der er komne fra N og 

 som staar det skaanske Kridt nær og saaledes stammer fra Sænk- 

 ningsomraadet mellem Bornholm, Skaane og Blekinge, og Blokke, 

 der er komne fra 0, fra Omraader, der nu dækkes af Østersøen, helt 

 hen imod det østlige Preussen. Mellem de Kridtblokke, der er trans- 

 porterede øslfra, findes ogsaa nogle, der stemmer meget nær overens 

 med Bornholms Kridtbjærgarter. 



Desværre er det kun sjældent, at der i disse Blokke findes For- 

 steninger, ved hvilke man med Sikkerhed kan bestemme Niveauet, 

 men man kan dog udtale, at der mellem de bornholmske Kridtblokke 

 ingen findes, ældre end Senon og Emscher. 



Mellem de Kridtblokke, der har deres nærmeste Tilknytning til 

 det skaanske Kridt, er Kristianstad Egnens hvidprikkede Flint 

 den hyppigste; derimod er Gruskalksten og andre Kalksten, der ligner 

 Kristianstad Egnens, kun meget sjældent iagttaget, hvad der dog ikke 

 er saa ejendommeligt, da disse Bjærgarter kun er lidet karakteristiske. 



Af Köpingesandsten og Toste r up konglomeratet er der 

 fundet enkelte Stykker. Her maa ogsaa omtales Blokke af muslinge- 

 boret Silurkalk 1 ), rimeligvis Kalkknolde fra gotlandiske Graptolit- 

 skifre, der er blevet borede af Boremuslinger og siden indlejrede i en 

 Kridtbjærgart. Den gotlandiske Graptolitskifer har da dannet Strand- 

 klinter i Kridthavet. Den Kridtbjærgart, der sidder fast paa Kalkstenen, 

 har nogen Tilknytning til Tosterupkonglomeratet, og Fundet af mus- 

 lingeborede Kalkslensboller i det faststaaende Konglomerat ved Toste- 

 rup gør et Sammenhæng mellem disse Blokke og Tosterupkonglome- 

 ratet meget sandsynligt. 



Som allerede tidligere fremhævet, har de Blokke, der maa være 

 transporterede herhen østfra, mere Tilknytning til Bjærgarterne i 

 Bornholms Kridt; navnlig kan man finde alle Overgange fra den born- 

 holmske Grønsandsmergel og Arnagerkalken til den glaukonitiske 

 Hornsten, der er den hyppigste af de hertil hørende Bloktyper. Denne 

 Hornsten er i sin typiske Form en grønlig, finkornet, ganske tæt 

 Hornsten, der er dannet ved Imprægnering af en meget finkornet 

 glaukonitisk Mergelbjærgart med amorf Kiselsyre. Faststaaende er 

 den kun kendt fra Boringer, men i Preussen forekommer den meget 



*) K. A. Grönvall: Muslingeboret Silurkalk, Strandsten fra Kridthavet, 

 fundne som løse Blokke paa Bornholm. — Medd. D. G. F. Bd. 3. Side 

 13-24. 1907. 



K. A. Grönwall: Om Samhørigheden mellem Tosterupkonglomeratet 

 og nogle bornholmske Blokke. - Medd. D. G. F. Bd. 3. S 527-530. 1911. 



