199 



ydet Materialet til de paagældende Moræner, eftersom Hjemstedet fol- 

 den brune Østersøkvartsporfyr ligger Vest for den røde Østersøkvarts- 

 porfyrs faststaaende Fjæld. 



Dette vestlige Præg fremgaar endnu stærkere af den Mængde Dala- 

 porfyrcr og Påskallavikporfyr, der findes. For at vurdere dette er 

 det af Betydning at lægge Mærke til, at der i Egne langt længere 

 mod Vest, nemlig baade paa Sjælland og paa Hven 1 ), findes en langt 

 betydeligere Mængde baltisk Materiale i Forhold til de . bestemmelige 

 Blokke fra Dalarne. Det samme Præg bliver yderligere understreget 

 ved, at der ved Bornholms Vestkyst pletvis er fundet en særlig rigelig 

 Mængde af østsmaalandske Blokke (Påskallavikporfyr). En tilsvarende 

 Mængde Blokke af denne Art som den, der er fundet paa Strand- 

 bredden ved Løvka, har jeg ikke set andre Steder. 



Endvidere kan det bemærkes, at der muligvis er fundet nogle faa 

 Blokke af Basalt, hvis Hjemsted antagelig maa være Østersøen Øst for 

 Skaane, men hvis Tilstedeværelse ogsaa peger hen paa en ret vestlig 

 Oprindelse. (Det maa dog tilføjes, at Angivelsen hidsættes efter en 

 foreløbig Bestemmelse af Blokkene i Marken, medens en nøjere Un- 

 dersøgelse ikke har fundet Sted.) 



Alle de fremførte Forhold viser tydelig hen imod, at de Egne, 

 hvorfra Morænematerialet væsentlig er hidført, er at søge i nordøstlig 

 Retning. Dette stemmer godt med Retningerne af Skuringsmærkerne, 

 der ogsaa viser hen til, at Indlandsisen er naaet til Bornholm fra 

 Nordøst (Skuringsmærkerne paa Sydlandet med Retninger fra Øst og 

 Østsydøst skyldes en lokal Ombøjning af Isstrømmen, se senere). 

 Dermed skal dog ikke være sagt, at Skuringsmærkernes Indristning 

 og det bornholmske Morænemateriales Tilførsel til Øen behøver at 

 være fuldt sammenfaldende med Hensyn til det Tidspunkt, da de har 

 fundet Sted. Derimod viser Ledeblokkenes relativt vestlige Præg, al 

 Transportretningen paa det forholdsvis sene Tidspunkt, da de born- 

 holmske Moræner afsattes, ikke var saa udpræget Øst-vestlig, som den 

 havde været paa det noget tidligere Tidspunkt, da de tilsvarende 

 sjællandske Moræner hidførtes. 



Senglaciale Dannelser. 



Til de senglaciale Dannelser er regnet dem, der stammer fra den 

 Tid, der er forløbet fra Isens Bortsmeltning til Skovperiodens Ind- 

 træden. Fra den første Del af dette Tidsrum, selve Afsmeltnings- 

 tiden, stammer en Del lagdelte Aflejringer, der er dannede i nær 

 Tilknytning til de Lag, som er omtalte i det foregaaende. Saadanne 



*) Se V. Milthers: Scandinavian Indicator-Boulders o. s. v. D. G. U. II R. Nr. 

 23. 1909. S. 112—13. 



