208 



de nuværende Vandløb, Kæmpeaa, Bagaa og Samsingsaa, Muleby Aa 

 samt Blykobbe Aa, viser de Render, ad hvilke Afløbet har fundet 

 Sted. Disse Renders Forløb viser ikke Tegn paa, at Afløbet har 

 været betinget af andre Forhold end dem, der er til Stede i Nutiden, 

 nemlig Terrænets Hældning. Kystomraadet fra Blykobbe Aa nord paa 

 har med andre Ord været isfrit, da Isranden havde den her omtalte 

 Beliggenhed. 



Det andet Trin i Israndens Tilbagerykning mod NØ er beteg- 

 net ved Ophobninger af store Blokke og ved Strøg af Grusbakker, 

 der følger en Linje (S p li t s g a a r d s 1 i n j e n) omtrent fra Hammers- 

 hus, V om Oleski rke, over Onsbjerg, Splitsgaard, Aarsballe 

 og derfra i sydøstlig Retning omtrent langs Almindingens 

 nordlige Grænse. 



Paa den nordligste Del af denne Strækning er den stagnerende 

 Isrands Beliggenhed væsentlig betegnet ved Ophobninger af meget 

 slore Granitblokke, der paa enkelte Steder optræder i Lighed med, 

 hvad svenske Geologer betegner som »Gryt«. 



Fra Onsbjerg syd paa er Israndslinjen væsentlig betegnet ved frem- 

 trædende Grusbakker, saaledes som de er beskrevne i det foregaaende 

 (Side 171). Bakkerne ved Onsbjerg og S for Splitsgaard samt flere af 

 de andre længere mod S er af tydelig fluvioglacial Oprindelse ligesom 

 f. Eks. Torpbakker. Ligesom ved disse har Sprækkedalene i Graniten 

 ogsaa her flere Steder haft Indflydelse paa Aflejringen af Materialet, 

 idet de har tjent som subglaciale Tilførselsrender. En saadan For- 

 bindelse kan, som tidligere anført, paavises ved Bakkerne S for 

 Splitsgaard, Hintsebjerg og Lyn ten. Andre Steder er den fluvioglaciale 

 Karakter stærkt tilbagetrængt, f. Eks. N for Aarsballe, hvor der findes 

 et parallelt orienteret Landskab med N — S gaaende Bakker med 

 mange Sten paa Overfladen, saaledes som Tilfældet kan være i Om- 

 raader, hvor man har typiske Randmoræner. SV for Elleby i Øster- 

 marie synes Sporene af Isranden at høre op, saa at man ikke tydelig 

 kan se, om denne har strakt sig videre i sydøstlig Retning, eller om 

 den muligvis i et kortere Tidsrum har bøjet af mod S. 



Medens Smeltevandet fra Isen overalt kunde finde Afløb fra 

 Israndens første Opholdslinje, har Forholdet i den Henseende stillet 

 sig anderledes ved den anden Opholdslinje. Det fremgaar af Kortet 

 over Højdeforholdene paa Bornholm, at det Hovedvandskel, der skiller 

 mellem Vandløb mod NØ og Vandløb mod V og SV, til Dels omtrent 

 følger Israndens her angivne Opholdslinje. Paa disse Strækninger 

 har Smeltevandet derfor ret uhindret kunnet søge Afløb mod SV. 

 Paa et enkelt Stykke, nemlig fra Onsbjerg til Splitsgaard, ligger 

 del nuværende Hoved vands kel derimod V for Isrands- 

 linjen. Smeltevandet har derfor paa denne Strækning været Gen- 



