245 



navnlig kendelige i det nedre Løb hos nogle af Aaerne, idet disse tæt 

 oven for Udløbet har et relativt stort Fald sammenlignet med Faldet 

 højere op ad Aaerne. 



Fra dette og det nærmest foregaaende Tidsrum foreligger der flere 

 Levninger af Dyr, som nu ikke findes paa Bornholm. Tidligere er 

 nævnt de mange Levninger af Rensdyr fra den senglaciale Tid. Des- 

 uden er der i de overliggende Lag af Sneglemergel og Tørv b!. a. 

 fundet Levninger af Elsdyr, Krondyr, Vildsvin og Bæver, samt af 

 Fugle: Skarv og Stokand. 



Saltvandsalluvium. 



Af Oversigten over de senglaciale, marine Aflejringer fremgik det, 

 at kun ubetydelige Dele af Bornholm har været dækkede af Havet i 

 senglacial Tid. Den virkelige Sænkning i Forhold til Nutiden har 

 ligget imellem 19 m (ved Øens Nordspids) og 6 — 6V2 m (langs Syd- 

 kysten). Efter at Landet i den paafølgende Tid havde været hævet 

 betydeligt, fandt der ved Begyndelsen af Stenalderen en fornyet Sænk- 

 ning, Litorinasænkningen, Sted, hvorved Bornholm paany sank dybere 

 ned i Forhold til Havets Niveau, end det nu ligger. Ingen Steder 

 naaede Litorinahavet dog op til saa stor Højde, som det senglaciale 

 Hav tidligere havde naaet. Det er saaledes en endnu smallere Kyst- 

 strimmel, hvis Sand- og Gruslag stammer fra Litorinahavet end den, 

 det senglaciale Havs Spor naar ind over. 



Da Karakteren af Aflejringerne fra de to marine Afsnit i Born- 

 holms Udvikling efter Istiden er ganske ens, er det kun paa nogle 

 faa Steder, at det har været muligt at afgøre, hvad der stammer fra 

 Litorinahavet. Holdepunkterne for Bestemmelsen af dettes Højde er 

 derfor kun faa, og Afgrænsningen af Lagene i Forhold til hinanden 

 er nærmest teoretisk, da man sædvanligvis ikke i Naturen finder 

 Holdepunkter for en saadan Bestemmelse. 



Det sikreste, kendte Holdepunkt for Kendskabet til Litorinahavets 

 Højde ved Bornholm findes ved Frendemark S for Svanike. Paa 

 dette Sted findes en Strand vold af rullet Grus, som naar en Højde af 

 ca. 8 m (25'), og hvori der er fundet Stenalderslevninger. Paa For- 

 anledning af tidligere Amtmand paa Bornholm, Kammerherre E.Vedel, 

 undersøgtes Lagene i 1894 af K. Rørdam 1 ). Der fandtes i Strandgruset 

 tre over hinanden liggende Lag af mørktfarvet Strandgrus, hvori fand- 

 tes Kul af Egetræ, Potteskaar med Stregornamenter, ildskørnede Sten, 

 smaa Flintstykker med Slagmærker samt et enkelt, slebet Flintstykke. 

 Samme Sted har daværende Bestyrer af Rønne Museum, J. A. Jørgen- 



*) Beretning om en geologisk Undersøgelse paa Frænnemark ved Svaneke. 

 D. G. U. II. R. Nr. 5. 1895. 



