246 



sen, i 1902 og 1903 fundet en Del Knogler, der ifølge H Winge 1 ) til- 

 hører følgende Dyr: 



Mortes sylvatica, Skovmaar. 



Phoca groenlandica, Svartside eller Grønlandssæl. 



Halichoerus g ry pus, Graasæl. 



Sus scrofa domesticus, Tamsvin. 



Cervus capreolus, Raadyr. 



Bos taurus domesticus, Tamko. 



Phocæna communis, Marsvin (flere Individer). 



Paa dette Sted har man saaledcs tilstrækkelig sikre Mærker al 

 Stenaldershavets Vandstand i en Højde af ca. 8 m over den nuværende 

 Havflade. 



Et andet Sted, hvor det synes, at Litorinahavet har sat Spor, er 

 ved K aasen, SØ for Fiskerlejet Tejn. Baade ved Stammershalde 



0 for Kaasen og ved Tejn NV derfor gaar de fritskyllede Strandklipper 



1 Dagen i stor Udstrækning. Paa en ca. 400 m lang Strækning der- 

 imellem træder Graniten derimod kun i ringe Grad i Dagen, men 

 Kystbæltet er udviklet i typisk Terrasseform. Den senglaciale, marine 

 Grænse ligger omtrent ved 19 m (60') Højde. Nedenfor er der en 

 stejl Skrænt, hvis Fod ligger ved ca. lim (35') Højde, og som be- 

 tegner et Terrassehak, antagelig fra Litorinahavet. Den nedenfor lig- 

 gende Terrasse har en Højde af 9 Va — 11 m (30 — 35') og er meget 

 udpræget. Det er paa denne Terrasse, at Husene ved Kaasen ligger. 

 Billedet (Tavle 28) viser Udseendet med Stammershalde i Baggrunden 

 tilvenstre. Terrassehakket betegner efter al Sandsynlighed Litorina- 

 havets højeste Grænse her, saaledes at den virkelige Hævning siden 

 Litorinahavets Maksimum her kan ansættes til omtrent 11 -f- 3 = 8 m. 



Svarende til denne Højde Ondes der en Strandvold mellem Sand- 

 kaas og Tejn, som ogsaa ligger i 9Va — 11 m (30 — 35 l ) Højde, og 

 mod SØ fra Stammershalde findes ligeledes udprægede Strandvolde, 

 liggende ved omtrent samme Højde. Dette bringer ogsaa en Støtte 

 for den Antagelse, at det er Litorinahavets Aflejringer, man her har 

 for sig. Denne Antagelse staar desuden i god Samklang med Højden 

 af de sikre Aflejringer fra Litorinahavet ved Frendemark. 



Paa Strækningen S og SV for Nexø findes en Del Strandaflej- 

 ringer, som maa stamme fra Litorinahavet. De marine Aflejringer 

 omfatter her det største samlede Parti, der kendes paa Bornholm, og 

 den senglaciale, marine Grænse ligger ved 12 — 14 m Højde. Under- 

 laget udgøres af Nexø Sandsten, der med sin udprægede, horizontale 



J ) Om jordfundne Pattedyr fra Danmark. Vid. Medd. fra namrh. Foren, 

 for 1904. 



