11 



jævne bløde Bund (OpJiiuriderne), medens den anden Fauna R. M. lever 

 ovenpaa Bunden, enten knyttet til haarde Genstande, Skaller, Sten, eller 

 levende paa hinanden, undertiden dækkende hele Bunden; Modiola sidder saa- 

 ledes altid, i Modsætning til Lerin uslingerne, ovenover Bunden, Acmæa, Chitoner, 

 Balaner, Opliiopholis, Trophonia etc. lever paa eller imellem Modiola; det er en 

 Slags Epifatma, en Paafauna, der er knyttet til mere eller mindre liaard Bund; 

 den optræder derfor pletvis i de dybe Render, paa Sten eller Skibsvrag eller hvilke 

 som helst faste Legemer, der synker ned paa den jævne Havbund, og fordrer Strøm 

 til sin Ernæring. Dens Forekomst bliver derfor lokal og pletvis, og den dækker 

 sikkert kun sjældent store, sammenhængende Arealer; men her i Samsø-Bæltet, der 

 danner Tærskelen mellem Kattegat og vore indre Farvande, optræder den 

 særHg hyppig. Paa lignende strømrige Steder, saasom vest for Samsø, i Renderne 

 omkring Sprogø i Store-Bælt, samt i det dybe, strømrige, snevre Øresund nord for 

 Hveen findes den ogsaa, se de runde sorte Prikker paa Kortet ja endog i Kat- 

 tegat er dens Paavirkning funden og før omtalt i Station 30 sydvest for Anholt 

 og 8 syd for Hesseløen; et Par sorte runde Prikker i Nærheden af disse Stationer 

 viser, at en udpræget R. M. Fauna sikkert findes der i Nærheden; maaske findes 

 en saadan Fauna endnu flere andre Steder i Kattegat (Læsø Rende), altid paa strøm- 

 rige Steder, i dybe Render i Havbunden. 



Alle de andre Stationer i Samsø-Bælt indenfor Echitiocarditm-OmrsLSidet, 

 der er mærket med en rød rund Plet paa Kortet, er indbyrdes meget nærbeslæg- 

 tede, dog med den Forskel, at de dybest beliggende har det største Artsantal, 

 navnlig med Paavirkning dels af Kattegats Lermuslinger, og af og til ogsaa af 

 dets Venusmuslinger, men ingen af disse optræder som Karakterdyr; det 

 gør derimod 2 andre Muslinger, Ahra alba og Macoma calcarea. Betegner vi disse 

 to Muslinger ved b. og c, bliver alle EchinocardiumStRiioneYne i Samsø-Bælt, der 

 ikke er at betegne som R. M. (E. T.), at betegne som E. b. c. ; men andre Dyr som 

 Nuoula tenuis, Leda permda og L. minuta, Axinus flexuosus, Montamta ferriiginosa, 

 Cyprina islandica, Astarter samt Ophioglypha albida og O. texturata- optræder des- 

 uden paa en Mængde af dem. Ind mod Kysten paa lavere Vand og ind i de 

 mest indelukkede Fjorde aftager Artsantallet betydeligt, ligesom ogsaa Dyrenes 

 Antal og Vægt overhovedet; kun E. beholder længe sin store Hyppighed. Sta- 

 tionerne 25, 26, 27a.— b., 20, 15, 7, 4, 3 (Tillæg pg. 20—23) henhører til den 

 rigere, dybere Gruppe af E. b. c, Stationerne 30, 24, 16, 14, 13, 11 (Tillæg pg. 

 20—23) til den fattigere. Kun paa 3 Stationer 1, 2 og 17 optræder Astarte 

 Banhsii og A. horealis som Karakterdyr i større Mængde end Ahra alba og 

 Macoma calcarea; vil man give dem en særhg Betegnelse E. a., bhver den samlede 

 Betegnelse for alle Samsø-Bæltets E. Stationer, der ikke er R. M. (E. T.), E. a. b. c, 

 og da det i dette forrevne, af Grunde og Render opfyldte Vand ikke har været 

 mig muligt at finde nogen Mening i Udbredelsen af de særlige E. b., E. c. og E. a. 

 Stationer, vil jeg behandle dem alle under et, E. a. b. c. Stationerne. 



Kun paa en af disse 9 Boniteringer, Nr. 20 i Sejrø-Bugten, savnes Eclii- 

 nocardium; den falder altsaa udenfor, men nær Grænsen for dette Omraade; denne 

 Station danner Overgangen til det hvide Omraade paa Kortet mellem det lyseblaa 

 og det grønne. Dette hvide Omraade er ikke blevet egentlig boniteret, men nok 

 af og til undersøgt i Samsø- Bæltet; det er at betragte som et fattigt Omraade af 



