14 



Alle disse Farvande: Lille-Bælt, den vestlige Østersø, den sjællandske Øgaard 

 og den egentlige Østersø til Bornholm, har kun d. Stationer ved Kysten og a. b. c. 

 Stationer paa Dybet; i den egentlige Østersø gaar d. Stationerne ud til mer end 



c. 40 Meter og Dybet adskiller sig kun ved Forekomsten af Astarter sammen med 



d. Faunaen. Østersøen kan derfor anlægges med grøn Farve lige til Finland, med 

 røde Pletter, hvor Astarter findes; de gaar til noget øst om Bornholm; i Østersøens 

 største Dyb findes dog aldeles ingen Muslinger. (Se tyske Undersøgelser.) 



For Fuldstændigheds Skyld skal det her omtales, at i Øresund (Tillæg 

 pg. 51-54) findes saavel R. M. (E. T.) Nr. 1 og 4 og (E. T.) Nr. 9 paa det dybeste 

 Vand, en E. c. Nr. 2, a. b. c. navnlig b. c. paa Nr. 3 'bg 7, samt paa 5, 6 og 8 

 rene d. Stationer, altsaa i store Træk alle de Faunaer eller Samfund, der findes i 

 Bælthavet, sammentrængt paa et snevert Rum mellem Helsingør og København. 



Mærkelig er Nr. 7 med Spor baade af Axiniis flexuosus og M. haltica. 



Isefjorden (Tillæg pg. 57 — 59) viser indad i Bugterne rene d. Stationer, paaNr. 1 

 og 2 i den store Bredning derimod en Art meget reducerede v. Stationer; Faunaen 

 synes her meget varierende fra Aar til andet; ejendommehg er den i 1911 optræ- 

 dende store Mængde af Giona intestinalis ; Opliioglypha texturata optræder ogsaa i 

 stor Mængde. 



Limfjorden er en Blanding af d. Stationer med eller uden b. samt v. Sta- 

 tioner i Vest med E. ; selve Macoma haltica findes kun i de alier inderste Vige 

 og ved Thyborøn; den detaillerede Omtale skal opsættes til en anden Lejlighed. — 



Macoma haltica ses saaledes at optræde paa alle Lister i den egenthge 

 Østersø, paa en Mængde Lister i Bælterne, men kun paa meget faa i Kattegat. 



Det ses let, ved at gennemgaa disse Lister, at M. haltica snart er den 

 eneste tilstedeværende Musling, snart ledsages af forskellige andre, der i Tal og 

 Masse ofte langt overgaar den; dette gælder navnhg Mytilus edulis, Mya arenaria, 

 Cardium edule, Scrohicularia plana. Visse Snegle^ særlig Littorina littorea, L. tenehrosa 

 og Eissoa memhranacea og B. inconspicua, Acera hullata, Neritina fluviatilis, Eydrohia 

 o. s. V., kan hgeledes være til Stede i stor Mængde eller ganske mangle; noget 

 lignende gælder O. alhida og smaa Asterias ruhens, de eneste Echinodermer, der 

 forekommer sammen med M. haltica, samt visse Orme, Arenicola marina^ Aricia 

 armiger, Terehellides Strømii etc. 



Macoma haltica Samfundet kunde derfor se ud som et mindre vel be- 

 grænset Samfund i Sammenligning med de fleste andre Samfund, men det er 

 sikkert ikke saa. Dette Samfund fylder de fleste af vore smaa Fjorde og vore 

 mere beskyttede Vande langs Kysterne ud til 10 — 12 Meters Dybde, og er det 

 Samfund, vi kender bedst af alle, fordi det ofte ligger umiddelbart tilgængeligt for vort 

 Øje paa dette lave Vand, der ofte er saa gennemsigtigt, at man kan se alt paa 

 Bunden, ja ved Lavvande tillader en direkte Undersøgelse; vi kender herfra dets 

 store Variationer i Henseende til Bundens Beskaffenhed, sandet, stenet, mudret, 

 blødt Mudder etc, dets forskellige Plantedække, dets større eller mindre Ro for 

 Strøm, Bølgegang, dets vekslende Temperatur- og Saltholdighedsforhold og meget 

 andet; fra haard Bund med hvidt Sand, til Stenbund, til blødt bævrende Mudder 

 spænder det, fra Zostera-Engene til Steder ganske blottet for højere levende Plante- 

 vækst rækker det, dets Saltholdighed varierer fra c. 0,5 paa nogle Steder til op 

 mod 2—3 7o paa andre, og dets Vande er snart strømrige, snart næsten 



