15 



ganske uden Strøm; intet Under da, at dets Fauna er forskellig fra et 

 Sted til et andet, og rigt paa forskellige Facies; langt snarere er det 

 mærkeligt, at der er noget fælles for alle disse Lokaliteter, nemlig først 

 og fremmest Jiac'oma haltica; men desuden maa man regne alle de Dyr, der ikke 

 gaar ned- eller ud paa andre Omraader, saasom paa Fenws-Stationerne 

 med Echinocarditm i Kattegat, eller paa Ahra alha, Macoma calcarea eller Astarte 

 Stationerne i Bælthavet, til dette Omraades Karakterdyr; de tilhører blot 

 ikke alle dette Omraades forskelliges Facies, de tilhører Omraadet som 

 Helhed; til saadanne Dyr kan alle de ovennævnte Muslinger og Snegle regnes, 

 og en Mængde andre mindre hyppige Dyr. Dette samlede Samfund, som jeg har 

 kaldt iliacoma-Samf undet efter M. haltica, er desuden bleven saa ofte erkendt af 

 skandinaviske Forfattere, at det vil kunne gøre Regning paa almindelig Anerken- 

 delse; dets særhge Karakterdyr Macoma haltica har dog aldrig været nævnt som 

 saadant; dette hidrører delvis fra, at Samfundet har været studeret som oftest, 

 hvor den stærke Ebbe lægger det blottet, i Skandinavien langs dettes Klippe- 

 kyster; og paa Klipper savnes selvfølgelig denne Musling, den maa have 

 løs Bund at grave i. Sand eller Mudder; men ligesaa vist som Klipper udelukker 

 Forekomsten af de i løs Havbund levende Dyrearter, hgesaa vist udelukker denne 

 de alene til Klipper og Sten knyttede Dyr, saasom Balaner, visse Patellider; andre 

 Dyr er knyttede til Plantevæksten (Zosteraen, Laminarier, andre Alger), saasom 

 Rissoer, Littoriner, visse Patellider, Actinier, Cnistaceer etc. Mytilus vil helst have 

 faste^ Genstande at fæste sig til, men kan nøjes med lidt, naar først den er slaaet 

 an; den kan da leve kolonivis paa endog meget blød Bund, men dens Forekomst 

 bliver da temmelig ujævn, lokal, spredt. 



Jeg vil derfor foreslaa, at man i ilifacoma-Omraadet skælner mellem en 

 Ifaana, der er knyttet til den sædvanhge, jævne, ensartede Havbund, enten 

 denne nu bestaar af Sand eller Mudder, og hvis Karakterdyr først og fremmest 

 er Macoma haltica, der dog paa de aldeles aabne Kyster med stærkt Bølgeslag og 

 næsten rent haardt Sand erstattes af Tellina tenuis (Se enkelte ganske lave Sta- 

 tioner forud omtalt under Kattegat), samt forskellige Paafaunaer eller Epifaunaer, 

 der er knyttede til Genstande paa Havbunden, saasom Sten, Pæle, Skaller, Klipper eller 

 Planter; saadanne Epifaunaers Forekomst er betinget af disse Genstandes FordeUng 

 paa Havbunden, og Udbredelsen bliver derfor ofte mere spredt og tilfældig, især 

 I hvor de faste Genstande er saa lidet almindelig udbredte, som ved vore sandede 

 Kyster. Vi kan derfor bedre kortlægge Ifaunaen end Epifaunaen. 



I de andre Dyresamfund paa det dybere Vand spiller en Epifauna sæd- 

 vanligvis en langt mindre Rolle; den stærke Plantevækst taber sig her efterhaanden 

 ganske, og de faste Genstande Stenene bliver som Regel færre, men i de strøm- 

 rige Farvande omkring Samsø og delvis i Store-Bælt ved Grundene f. Eks. paa 

 begge Sider af Sprogø er der haard Bund paa dybere Vand i den Region, hvor 

 Echinocardiimi m. m. holder til, og her findes paa saadanne strømrige Steder en 

 egen Epifauna forud omtalt som de rige Echinodermer med Modiola. 



Paa dybere Vand i Kattegat findes der næppe nogetsteds nogen meget udbredt 

 Paafauna, det skulde da være paa de dybeste Steder i det østhge Kattegat, hvor 

 den haarde Sandbund med Sten gaar dybt ned, og hvor Crania anomala og Seal- 

 pellum findes; Crania er ikke fundet ved disse Undersøgelser, men med »Hauch« 



