21 



burde derfor blive fyldt, blot ved at bevæges en Meter eller saa over Bunden, og 

 det bliver den ogsaa undertiden paa blød Bund; Skrabens Udbytte af Dyr er 

 derfor ganske usammenligneligt i al Almindelighed, baade hvad Kvan- 

 titet og Kvalitet angaar. 



Det ligger nær at spørge, hvorledes man da kan vide, om Bundhenterens 

 Fangster er kompa rable, og i hvor høj Grad de giver et rigtigt Billede af 

 Havbundens Dyreliv. Jeg skal derfor forsøge at oplyse dette, saa godt det er mig 

 muligt. Først skal jeg henvise til de ældre Tabeller over de 100 Stationer i Thi- 

 sted Bredning (se Report XX 1911), hvor Tallene, der er vundne med Bund- 

 henteren, for Individerne af de almindelige Arters Vedkommende, synes at 

 falde indenfor rimehge Fejlgrænser; de vilde gøre dette endnu mere, end Bereg- 

 I niugen viser, hvis man havde delt Bredningen i flere Afdelinger efter dens Natur- 

 ' forhold og Fauna. Som man ser, aftager Dybden fra Station 1 til 100 jævnt fra 

 13 til 4 Meter, og Bundarten forandrer sig ligesaa, ogsaa Faunaen; dette vidste 

 I jeg ikke forud for Faunaens Vedkommende og har derfor behandlet det hele under 

 ' et. Beregningen havde stillet sig endnu meget gunstigere, om man havde foretaget 

 en saadan Sondring af Arealet. 



De karakteristiske Arter er nærmest Abra alba, Solen pelUicidtis, Mya 

 truncata, Niwula nitida, Fhiline aperta, Fectinaria Koreni^ Ophioghjpha texhirata; 

 og deres Masse kan til enhver Tid med temmelig stor Nøjagtighed beregnes af de 

 fundne Tal. At nogle af de karakteristiske Arter ikke er karakteristiske hvert Aar 

 eller til enhver Aarstid, men veksler ikke ubetydeligt, ja helt kan savnes til visse 

 Tider, er en anden Sag, der er af stor Betydning for andre Spørgsmaal, men ikke 

 vedkommer Bundhenterens Nøjagtighed. Denne er saa stor, at saadanne For- 

 andringer i Faunaen har kunnet paavises; noget man vanskelig kunde have gjort 

 med Skraben, fordi man aldrig kan vide, om den har sprunget disse Smaadyr 

 over eller ej. 



Bundarten i de midterste Dele af Thisted Bredning er kun stedvis noget 

 stenet og som Regel blødt Ler, samt løst Sand paa de laveste Omraader; den 

 egner sig derfor særhg godt for Bundhenterens Anvendelse. Siden da har jeg 

 imidlertid konstrueret Bundhentere, der er saa tunge og saa stærkt gravende, at 

 de ogsaa kan anvendes paa haard Sandhund, selv hvor der er smaa Sten, og lige- 

 I ledes i stærk Plantevækst (Zostera); men bliver Bunden altfor stenet eller bestaar 

 ' den alene af Sten eller Klippe, er Bundhenteren ganske uanvendelig til kvantita- 

 tiv Brug. 



Det er nu saa, at i Danmark findes kun forholdsvis faa Arealer af saadan 

 haard Beskaffenhed, og i Regelen oftest paa lavt Vand; disse Arealer synes meget 

 ofte fattige paa Dyr, der fylder noget, omend Undtagelser gives fra denne Regel. 

 Det er i Praksis kun sjælnent, at jeg har været tvunget til at opgive større Area- 

 lers Bonitering paa Grund af deres stenede Beskaffenhed; undertiden kan flere 

 Prøver mislykkes, fordi Stene eller haarde Skaller kommer i Klemme i Bundhen- 

 teren, saa den ikke kan lukkes; disse er da blevne kasserede og andre heldigere 

 I tagne i deres Sted. 



' Hvor langt man kan komme i Boniteringen med den talmæssige Be- 



stemmelse af Dyrenes Masse paa de af samme Dyresamfund beboede Arealer, 

 er en Sag for sig, der nærmest berører Spørgsmaal om Produktion etc; men at 



I 



! 



