25 



grunde Vand, 4 — 6 Meter, at Yngel optræder i store Masser; maaske er Forholdet 

 anderledes i dybere Vande udenfor Danmark, jeg har Grunde til at antage det, 

 men der kan man, om man vil, let sigte fint; thi der er Bunden som Regel dan- 

 net af fint Ler. 



Hvor Amphmrer lever saa tæt, at de danner et Net over Havbunden som 

 paa Kattegats Lerpartier (Se Tavle 2), vil kun faa spæde Unger faa Muligheder 

 for at udvikle sig; thi Amphiurerne ligger med Skiven og det meste af Armene 

 nedgravede i Leret, men altid med en eller flere Armspidser ovenfor, parate til at 

 beføle enhver Genstand, der kommer i deres Nærhed; om de ønsker det, trækker 

 de den da ned i Leret og sluger den; det har jeg iagttaget i mine Akvarier; Tur- 

 ritella-Yngelen og Unger af enkelte andre Arter maa af en eller anden Grund 

 undgaa dem; thi de findes sammen med Amphiurer i Mængde; men jeg skulde 

 tro, at disse sidste udrydder næsten alle Muslinger som ganske spæde paa deres 

 Omraade; thi baade udenfor Amphiurernes Region (Nr. 18 i Skagerak f. Eks.) og 

 indenfor den findes paa Venus-Stationerne de samme Arter af Muslinger i stor Mængde. 



Omend Bundhenteren saaledes har sin Begrænsning, lige saavel som de 

 fineste Plankton-Redskaber og alle andre Fiskeredskaber, tror jeg dog, den som 

 Regel giver gode Oplysninger om alle de almindelige Karakterdyrs Mængde; 

 men det beror paa Tilstedeværelse af mere eller mindre karakteristiske Dyr, 

 om man gennem dem faar Oplysning om en større eller en mindre Del af hele 

 Bundfaunaens Masse. Paa de undersøgte Steder synes saadanne Karakterdyr som 

 Regel ikke at savnes; med disses Tilstedeværelse eller Fraværelse staar eller falder 

 hele Metoden; — bliver alle Arter paa et Sted lige lidt eller lige meget karakteri- 

 stiske, har man kun den hele Artsliste at holde sig til, hvorved man drukner i 

 Detailler og aldrig kommer til Ende, fordi man næsten aldrig kender alle 

 Arter af Dyr nogetsteds. 



Zoogeografien har altid følt det vanskelige ved at operere med de saa vidt mu- 

 ligt fuldstændige Artslister selv indenfor enkelte Grupper, og har derfor valgt Ka- 

 rakterdyr ud af disse, saadan som de synes at passe med den ofte i Forvejen 

 af andre Grunde opstillede Inddeling i Riger og Provinser eller efter Dybder; og 

 noget kan selvfølgefig opnaas ad den Vej, naar det gælder om store Arealer, hvor 

 visse Arter enten ganske savnes eller findes; men i Regelen gaar en saadan 

 Metode ikke. Det vilde være en for vag Karakteristik, om man for den Art, vi 

 bedst kender. Mennesket, vilde sige, at i Grønland og i Danmark findes baade 

 Grønlændere og Danske, begge Lande hører derfor sammen til samme »menneske- 

 lige« Region; nej, der maa en kvantitativ Bestemmelse med. Vel er Mennesket en 

 Art, der spredes ved »Tilfældigheder« meget over Jorden, men Dyrene i Havet 

 gør det ogsaa indenfor ikke smaa Grænser; for at udfinde det normale maa meget 

 tilfældigt bortelimineres; her at trække den rette Grænse er ingenlunde let, men 

 de jævnest fordelte og i Masse og Antal betydehgste Former synes mig at give 

 det fasteste Grundlag, der kan opnaas. 



Jeg kan maaske ende dette Afsnit om Bundhenterens Begrænsning med 

 at fremhæve een Fordel, den har frem for andre Redskaber; den kan bedre end 

 disse undersøge et bestemt begrænset Sted paa Bunden, og derved undgaa at sam- 

 menblande flere forskellige Dyresamfund ; naar man kan holde sit Skib roligt, kan 

 man, saalænge man ønsker det, undersøge det samme Samfund; ved Skrabniug 



IV 



