28 



Meters Dybde, siges det: »Arteu findes udbredt ved Vesteuropa fra 10 — 400 Meter«, 

 niedens den slet ikke findes paa dybt Vand i Danmark og slet ikke paa lavt ved 

 Shetlandsøerne, 1'. Eks. fordi den haarde Bund, som den søger, ikke findes paa 

 dybt Vand i Danmark, men derimod gaar ned til 400 Meter ved Shetland. Dog 

 selv om Behandlingen af den bathymetriske Udbredelse rettedes, man faar aldrig 

 Oversigt over en Fauna ved at sammensætte dens enkelte Arter, naar de først er 

 spredt i mange forskellige Værker, og Basis, Kvantiteten, stedse savnes. 



Jeg har maaske trukket saa snevre Grænser for Dyresamfundene i vore 

 Vande, at de ikke alle kan bruges i den Form, hvis man vil gaa ud over disse 

 Vandes Grænser; nedad mod Dybet vil andre Samfund komme til, det vides; 

 dybere end Brissopsis kommer andre til; men jeg skulde dog tro, at i næsten hele 

 den boreale Zone vil man kunne paapege Macoma- Samfundet, hvor Smaa- 

 vande findes. Venusstationer med visse Spataugider og udenfor dem en Bris- 

 sopsis Region. Hvor Bundens orografiske Forhold ikke er saa simple som i 

 Kattegat og den vestlige Nordsø, vil Komplikationer optræde som Følge heraf; 

 men Hovedregelen skal nok holde Stik og give langt bedre Resultater end det 

 subjektive Skøn, man nu anvender til at bestemme, om denne eller hin Dybde- 

 kurve skal betragtes som den rette Grænse mellem Dyresamfund eller Faunaer. 



Om Aarsagerne til Dyresamfundenes Eksistens og 



Udbredelse. 



Jeg kan intet bedre gøre ved Indledningen til dette Afsnit end at mhide 

 om forskellige Udtalelser af Charles Darwin i hans Bog om Arternes Oprindelse. 



»Hvad der bestemmer en Arts gennemsnitlige Individantal er ofte ikke saa 

 meget Næringsmængden som det, at Arten efterstræbes af andre Dyr, der æder 

 dens Individer; saaledes f. Eks. de smaa Rovdyrs Efterstræbelse af Vildtet paa de 

 engelske Godser. 



Klimaet kan ganske vist direkte dræbe en Mængde Fugle, men det gør 

 det i Regelen ved at indskrænke Næringsmængden, saa der ikke bliver nok til 

 denne Art eller dens Næringskonkurrenter. 



Ofte ser det ud, som om en Forandring af Klima direkte udelukker en 

 Art til Gunst for en anden, men Grunden er snarere, at Foraudringer i Klima 

 begunstiger en Art frem for en anden, og selv nok saa ringe en Begunstigelse har 

 stor Betydning, fordi enhver Art i et eller andet Tidspunkt af dens Liv er udsat 

 for overordentlig stor Ødelæggelse enten af ligefremme Fjender eller af Dyr, der 

 ønsker at optage dens Plads og bemægtige sig dens Næring; Klimatforandringen 

 har altsaa mere virket indirekte ved at begunstige den ene Art end ved netop 

 at skade den anden; kun under meget ugunstige Forhold i arktiske Egne eller i 

 rene Ørkener føres Kampen direkte mod Elementerne. 



Mange fremmede Planter kan saaledes let dyrkes i vore Haver, altsaa taale 



