31 



stemte Forestillinger i kvantitativ Henseende; man kan overhovedet paa vort nu- 

 værende Stadium kun ane, hvad der foregaar i et saadant Farvand som Kattegat 

 af Omsætning i Aarets Løb; men jeg har ment at burde søge at give nogle paa 

 Iagttagelser baserede Oplysninger om, at Samlivet mellem Dyrene paa Hav- 

 bunden er et ret intimt, aabenbart af afgørende Betydning for Dyrenes 

 Eksistens og dermed deres Udbredelse. Uden at tage Hensyn til biologiske 

 Forhold vil man ingensinde faa nogen egenthg Forstaaelse af denne Udbredelse; 

 dog det forhindrer selvfølgelig ikke, at ogsaa ydre Forhold kan være vejledende 

 ved dette Studium; thi de er i Regelen langt lettere at forstaa og faa Oversigt 

 over, end de indviklede biologiske. 



Jeg mener derfor, at man som Regel gør rigtigst i at opfatte de paa Havbunden 

 levende Dyr som Dyresamfund, hgesom Botanikerne opfatter de paa Landet 

 forekommende Plantebevoksninger som Plantesamfund, selv om det paa vort nu- 

 værende Standpunkt af Kundskab er umuligt at paavise, hvor intimt Samlivet er 

 mellem Havets Dyr i de enkelte Tilfælde. Moebius har kaldt de paa en Østers- 

 banke levende Dyr for en Biocoenose, idet han netop har lagt Hovedvægten paa 

 Dyrenes intime Samliv her; vil man skaffe flere Østers paa Banken, maa man for- 

 staa at ændre Dyresamfundet (Biocoenosen) til Gavn for dem, bl. a. ved at udrydde 

 deres Fjender; den moderne amerikanske Østersdrift synes at vise, at han har haft 

 Ret i at tillægge de biologiske Faktorer denne store Betydning. 



For Tiden ved vi overmaade lidt i Almindelighed om Samlivet mellem 

 Dyrene paa Havbunden, ud over det at nogle Dyr æder andre Dyr, og at visse 

 Arter lever et nært Samliv til Gavn for hverandre indbyrdes, saasom visse AJcti- 

 nier paa de af Pagiirer beboede Sneglehuse, Montacuta etc. ; men det kan med 

 Barivin forudsættes, at der maa være stærke Kræfter til Begrænsning af hver ene- 

 ste Arts Individantal. Man burde studere disse Dyresamfund i dertil indrettede 

 Akvarier med passende Bundforhold. 



Jeg maa i denne Sammenhæng om Aarsagerne til Havdyrenes Udbredelse 

 omtale, at min gamle Metode: Studiet af den enkelte Arts Biologi fra 

 Vuggen til Graven har baaret gode Frugter; Metoden er nu almindelig benyttet 

 særlig for Fiskenes Vedkommende; disses Studium har jo været drevet stærkt i 

 nordeuropæiske Vande, og man ved nu, hvorledes flere af dem i et Stadium af 

 deres Liv fører en planktonisk Tilværelse og senere tilhøre det grunde Vand langs 

 Kysterne for som ældre at udbrede sig ogsaa mere ud mod Dybet; dette gælder 

 ^ flere Pleuronectider ; andre som Aalen lever i hele sin Opvækst i Macoma-Sam- 

 I fundet eller i nogle af Venusregionens laveste, mest indelukkede Dele for at yngle 

 1 og som Larve at optræde midt ude i Atlanterhavets Dyb som pelagisk Dyr; den 

 gaar gennem alle den maritime Zoogeografis »Lebensbezirke« ; hvis alle andre Dyr 

 gjorde ligesaa, maatte vi omtrent opgive al Inddeling baade i horizontal og vertikal 

 I Henseende, alene ved at nævne Artens Navn ; og ikke faa Dyr gør noget lignende, 

 mange, vel de fleste, LIavbundsdyr ved Kysterne har jo pelagiske Larver, og bliver 

 derved ført langt omkring, Mactraungernes Indvandring til Kattegat fra Vester- 

 havet er et Eksempel paa saadan Vandring; men eet maa man huske paa, at 

 vi her, foreløbig i det mindste, kun tilstræbe en Beskrivelse af Havbundens 

 , Dyreliv og udelukker derved de pelagiske Stadier; og Havbundens egenthge Dyr 

 foretager vel sjælden saadanne Vandringer som Fiskene. Selvfølgehg trænger hver 



