34 



saavel paa de »sjældne« Rovdyr, saasom Rovsnegle, Rov-Asterider, paa Krebsdyr, 

 der forekommer løbende eller^vømmende hen over Bunden, Palæmonider etc, som 

 ogsaa paa Bund-Fiskene; i Regelen tænker man vel nærmest paa, at det ene Dyr 

 tjener til Føde for det andet, og at de konkurrerer om Pladsen. De saa 

 talrige Ophiurider spiller her aabenbart en ikke ringe Rolle; enhver, der har set 

 dem i Akvarier slynge Armene om enhver, særlig spisehg Genstand, der synker 

 til Bunden i dens Nærhed og observerer, hvorledes Begivenheden vækker Opsigt 

 mellem Naboerne flere Tommer derfra, saa de ligefrem slaas om Byttet, saaledes 

 at den største i Regelen tager Byttet, maa ogsaa regne disse Dyr med til Havets 

 Rovdyr, selv om deres Tarm og Mave som Regel er fyldt med Detritus, og det 

 kun lejlighedsvis lykkes at opdage smaa Organismer her imellem. Jeg har før 

 tvivlet om Ophmridernes Rovbegærlighed, men mine Akvarier har overbevist mig 

 om deres Interesse for levende Smaaskabninger; hvad en stor O. texturata kan ud- 

 rette med sine bøjelige Arme, der ligefrem fungerer som hurtig bevægehge Fang- 

 arme, er forbavsende, og disse Dyrs jævne Udbredelse og store Mængde gør det 

 rimeligt at antage, at de har en fundamental Betydning for SmaaOrganismers 

 Eksistens i deres Nærhed; naar man erindrer, at næsten alle Organismer i en kor- 

 tere eller længere Periode af deres Liv er smaa, forstaar man, at disse Bunddyr 

 kan faa Indflydelse paa mange saadanne Dyrs Udbredelse, som man ikke uden 

 nærmere Undersøgelse tænker det om. 



Jeg mener saaledes, at Bunddyrenes Efterstræbelser har sat deres Præg f. 

 Eks. paa saa godt som alle Bund-Fiskenes Udviklingshistorie; vi ved, at 

 der finder Yngelpleje Sted hos en Mængde af Fiskene paa det lave Vand, nem- 

 lig hos Fisk, der har demersale Æg, som udvikles ved Bunden; jeg skal nævne: 

 Spinachia, Gasterosteus, Gunellns, Coftus, Cydopterus, SyngnatJiidæ, Gohitis og flere; 

 talrige er de Iagttagelser over Hannernes kraftige Forsvar mod Fjender, der nær- 

 mer sig Æggene. En anden Række Fisk lægger store, i stærke Hornkapsler 

 indesluttede Æg, visse Hajer og Rokker; de er altsaa paa denne Maade beskyt- 

 tede mod en Mængde Fjender. En tredie Række Fisk føder store, levende 

 Unger, visse Hajer, Zoarces etc; de undgaar altsaa som Æg og som smaa 

 alle Efterstræbelser. En fjerde Række Fisk har ingen Yngelpleje, de der lægger 

 pelagiske Æg; deres Æg og Unger er ganske overladte til sig selv; hertil hører 

 bl. a. alle Pleuronectider, Gadoider, Anguilla og en Mængde andre vigtige Fiske- 

 arter; de undgaar paa denne Maade i en lang Periode al Berøring med Bunden; 

 men Yngelen kommer dog før eller senere derned. Hos denne Gruppe Fisk er det, 

 synes mig, meget paafaldende, at de Arters Unger, der som smaa, forholdsvis 

 hjælpeløse Skabninger virkelig søger ned til selve Bunden, Pleuronedider- 

 nes, de opsøger med Forkærlighed de lave Strækninger langs Kysterne, 

 hvor ingen eller kun faa Ecliinodermer findes; Rødspættens og Skrubbens 

 Yngel gør det saaledes, og Tungens og Hvarrernes (BothtisJ gør det ogsaa, 

 saa vidt vides; men de Pleuronectider, hvis Yngel synker til Bunden længere ude, 

 er gennemgaaende. Isingen dog undtagen, betydelig større ved Afslut- 

 ningen af det pelagiske Stadium; jeg skal minde om Ungerne af Helleflyn- 

 derne (2 Arter), Brepanopsetta^ PI. cynoglossus^ PL microcephalus, Yisse A^^noglossus Arier 

 o. s. V. Saadanne Unger kan sikkert ved deres Størrelse og Bevægelighed lettere 

 klare sig overfor Bunddyrenes Efterstræbelser, end de ganske smaa Unger af før- 



