i5 



till sin hulda Stob.eus, men den långa wägen förnekade honom, utom 

 det, att Doctor Stob.eus skulle bliiwa hjarleligen förlörnad, när han 

 återsåg en yngling, for hwilken lian fattat så mycket tycke, och som 

 läjunat honom ohördan. [Mrn] 



- - - - (Jahvr omnia vjiuit 

 Jinpi uhus , ct dui is urgeiis i/i rebus egesfns. ViRG.) 



1729 om höst( tiden si'ter Liisn,eus i den förfallna Aeademie 

 Tr,'igårfkn att beskrifwa några blomster, då en wördig Prä;^tman kom- 

 iner in i Trägårdf n, a<h frågar IjINNVEUS hwad han beskref, om han 

 kändf? örterna, om han sfndcrat Botaniqnen , Jnvarifrån han kommit, och 

 huru länge han här hado vvarit. Frågarie äfwen aftcr namnen pä en 

 hop med örter, dä L:nn-I:u& swarade pä alla jnt-d namnen äfter TouR- 

 NKFORTS mLtiiod; äiiteligen frågade han ork, huru inånga örter LlN~ 

 N/Eus hade inlagda, som swarade att iian hade mer an Coo inländska, 

 hwarpå han ber LHigkarlen följa sig iiem , och dä han kommer till Doc- 

 tor Ce(,sh gåid, stig-r han där in; ty denna hedersman, (S, Theolog.) 

 Dortor, O. C,j;LSiuy, (Pater), hade wistats ett par alvc i Stodholm ^-vid en 

 ang läg' n Eiclesia.sticjU( ) Connnission, oeli som lian hade i sinnet att ut- 

 arbeta Historuv.n de Plantis BlbiiciSy. så hudu iian ock Ligt sig på Boiani- 

 quen och med ali ilit upsökte de wiLt wäxaiide örtvr. LinNyEUS måste 

 sliaxt gå äflcr sitt Herbariuns, hwaraf Doctor CiiLSlus bltf ännu mer 

 öfvveriygad oni LiNX Ei inslgi i denna wettenskapen, Alter några da- 

 gars förlopj), flå lian säg . Linnjei tarAighet, lämnar han LiinN/EUS 

 kammart; i öitt tgit hus, ocii lät iionoai nierändtls spisa wid sitt bord^ 



