XIX 



ocli sedan pä Tyska i Arcluater Backs öfver LiNNe hållna och är 1779 öE- 

 versatia Åminnelse-Tal, — dels ock frän utförliga både skrifliga och muntliga 

 underrättelser, sora LlNNes ännu lelvande Slägfingar, i synnerhet hans Dot- 

 ters Mag, ÖlverDirecteurea och Förste Landtmatareu i Upsala Län, Herr Fr. 

 Magn. RiDDEBBJELKE, ocli hans DcttcrDottcrs Son, Revisorn i Kongl. Kam- 

 mar-Rätten, Herr At^t. Gust, j\iÅliTlN, haft den godheten att mig till tryck- 

 ning meddela. 



Oi'dningen forer mig nu iill de äfven hithörande Portraiter och vidriga 

 TaheUer , hvllka giivit mig anledning till många mindre angenäma betraktelser 

 såsom Svensk , och många svåra bekymmer såsom Förläggare. — Redan vid 

 1819 års slut begynle jag uppgöra planer att låta trycka de nu utkommande 

 underrättelser om LlNlJés Lefnadslopp. Men dertill fordrades (lera förbere- 

 delser i afsecnde på Fapper , St-J(ar , Portraiter och Taheller. Alt detta 

 borde efter irAii tanlca vara Svenskt och det vackraste, som hos oss möjligen 

 kunde erhållas. Ty LiNKé var icke ])lott Svensk, han var en ovanlig Svensk 

 Mail, som (illvunnit sitt Fädernesland en förut okänd lärdoms! ära , som väckt 

 samtids och efterverlds beundran, och som lemnat efter sig ett stort minne 

 icke allenast i Sverige utan öfvcr hela Europa, ja i alla verldsdelar, och det för 

 eväi'deliga tidei-. Han borde således ej med hopen boitblandas, utan på hög- 

 tidligare sätt ulmäskas. Sjeif beiiadde jag en alldeles ny bana, och var der- 

 före i behof af Vänners och Gynnares råd. Jag vidlaUe Käi)naro och Konst- 

 närer, gjorde nödiga anstalter, att företaget måtle lyckas, utdelade Prospectus 

 att visa papper odi stylar, m. m. , blef gynnad med ett öfver all föi~modan stort 

 antal Subscribeiiter, oih lade Verket ^.mder pressen vid shalet al år 1820. — Att 

 bägge Portraiter na ^ både det siörre föreställande Linn.^eus i hans manna-ål- 

 der, och det miiidre visande hcnora sådan han var i yngre åren, borde gra- 

 veras i Koppar, voro alla ense. Men hvad TaleUerna angick, rådde mig de 

 fiejte och afven sådane Männer, hvilkas omdöme jag aldeles icke borde satta i 



