sta Tornen om Djuren tyckes wisa y att Linn.eus Avarit större i Zoo» 

 logisn, än i någon annor del, ehuru Botanici ärkänt honom för mästare. 

 Ty om nian rätt bctrachtcU^ denna Toine , Uniier man alla Classes och 

 Ordinss Naturales så wäl sam Species samlade med otrolJg omsorg, och 

 Synonyma hopsökte med oändeligt arbete, Jnsecter beskrilwas här flera ^ 

 än alla i wej-ldtrn sedt lörnt. Ilär är företa rena nicthoden och grun- 

 den för Conchylier ; att förfga mycket annat. 



Till alla 3 Tomerna af Syrtemei ära i synnerhet Företalen r-iärk™ 

 wärdige, hwilka aldrig nog kunna läsas och betraktas.) 



2. FuNVAME-vT^L BoTANTGÄ upfaga ickc fulIt i| ark, se- 

 dan LjNN_ä;us bragt liela Botaniqnen under sä många reglor , som da- 

 ganie äro i åhret. M^-n det war få, som förstodo', hwad detta per- 

 spective wille säja, ehuru han wid slutet satt XII conclusioner om al— 

 la delar i Botaniquen, och huru ofullkomligt den wore af handlad. Om 

 man igenomgår Botanicorum. skrifter före Linn^i tid, finner man icke 

 Bfwer i6 reglor och dem nog s\Yaga, Iiwilket kommer däraf, att wet— 

 tenskapen ej tracterats aphoristice,. 



3. BIBT.10THSGA Bo TANicA wlsar, hwad kunskap LlNN^US 

 ägde uti Hirtoria Litfsraria, när han utstakat, liwdka liade beskrifwi^ 

 öl terna i hwar och en landsort o^h i hwar och en Trägård, och hwil- 

 ka skrifwit i hwarje dtl af Botaniquen. Ty han har där uppstält alla 

 Auctorer uti System, det ingen före eller äfter honom gjordt. 



