94 



[LINNES TAL I CONSISTOIIIUM ACADEMICUM 1727.3 



Mine wärde Herrar Collegete! 



Med så stor bek3'mmersamhet , som jag antog detta [Rectors] stäl- 

 le för 6 månader sedan, med så stör glädje får jag ock nu lämna det- 

 samma. 



Älitt bekymmer war då öfwer de oroligheter, som denna tjenst plä- 

 ga medfölja 3 min glädje är nu , att Iiwad jag frucktade , intet hänt. 



Den Nådige Guden har hört min bön, ©ch wälsignat mig med fre- 

 den. Fred har warit inom desse helgade waggar, att jag sluppit höra 

 olät af ocli ibland mine Herrar CoUeger. Fred har warit utom oss bland 

 den studerande inigdomcn , att ingf^n, ja icke en enda, af dem fram- 

 dragits till rätta fÖr något fel. 



Gud förläne oss framdeles beständigt en så fredsam Icfnad, så lö- 

 per wår tid oförniärkt och oskyldigt. Wi hafwa intet fått så elak 

 werld, som wi oftast göra den sjelfwe. Wi hafwa intet fått så kort lif, 

 som wi ofta förkorta det med denna werldenes fåfänga omsorger och 

 onödiga bekymmer. 



Jag har nu Gudi lof tjent ut min tid och får gä ur tjensten. Det 

 ar swårt att tjena en enda till nöjes , swärare att tjena månge. Wi 

 fordra ock geinenligen mera af wåra betjenter , än wi lätteligen sjelf- 

 we, i lika situation, skulle kunna wärkstalla. Ty kan ja wid afskeds- 

 tagandet aldrig nog prisa mina Colleger, som warit långmodige och tår 



